A NETFLIX SOROZATA
Nos, becsöngetett,
és azt mondta, biztonsági ellenőrzéseket végez olyan sebezhető embereknél, mint én.
Elkérte a személyijét?
Nem! Egyenruhában volt. Sisak meg minden.
- Bolond vagyok? - Nem, egyáltalán nem.
Aztán bejött,
és csináltam neki egy csésze teát.
Kérdezte, van-e riasztóm, de mondtam, hogy nekem nincs.
Megnézte a zárakat is.
Nagyon meggyőző volt, tudta, mit csinál.
Aztán megkérdezte, hol tartom az ékszereimet és az értéktárgyaimat.
Mondtam, hogy nincsenek értéktárgyaim,
de van egy kis megtakarított pénzem a nyugdíjból,
körülbelül 500 fontnyi, ebben a keksztartóban.
Megkért, hogy mutassam meg neki.
Azt mondta: „Jó helyen van, itt nem fogják keresni.”
Visszamentünk a nappaliba,
és megkérdezte, használhatja-e a vécét. Biztosan akkor jött be ide…
- Értem. Van biztosítása? - Nincs.
Akkor sem kapom vissza, ha elkapják.
Valószínűleg drogokra költötte.
Valószínűleg.
Szólt már a rendőrségnek?
Igen, és megerősítették, hogy nem igazi rendőr.
Egyik rendőrnek sincs rátetoválva a homlokára, hogy „Angliában készült”.
- Ez volt a homlokára tetoválva? - Igen.
- Fotózd le! - Oké.
Olyan ostoba vagyok!
Ez nem igaz.
- A világ egy elbaszott hely. - Mosolyt kérek!
Az élet igazságtalan, nem igaz?
Az öregeknek nem kellene szégyellniük azt, hogy az ilyen rohadékok átverik őket.
AJÁNDÉKBOLT
Beugrom ide, veszek valamit.
- Később találkozunk. - Rendben.
ŐSZI FALEVELEK NYUGDÍJASOTTHON
Elhoztam a sakk-készleted, apa.
- Hát emlékeztél rá! - Egyikünknek muszáj.
- Mit muszáj? - Emlékeznie.
Mire?
A kurva életbe!
- Jól vagy? - Igen.
Ma van a szülinapom.
Igen? Nem is mondtad.
- Nem nagy ügy. - Megiszunk valamit később?
Nem muszáj.
Te felelsz a józanságomért?
Oké. Ha nem vagy túl elfoglalt.
Sosem vagyok elfoglalt. Nézd!
Nem válogatja szét a bábukat.
Kérlek! Próbálok koncentrálni.
- Jaj, ez így… - Nem. Ott már van egy bábu.
Itt nincs.
- Így jó? Ez már tetszik? - Igen.
Gyerünk!
Te lépsz!
Szerintem ezzel kezdek.
Ez nevetséges.
Rendben. Akkor kezdjük! Csendet kérek! Jól van, mind itt vagyunk.
Tambury Vásár. A nagy vásár.
Én leszek a konferanszié.
Van jelmezem, meg minden. Bőrnadrág és ostor.
- Mi leszel? - Rabszolga-kereskedő.
Régen ez elég nagy szám volt.
Az egyik játék a céllövölde lesz.
Ha eltalálsz valamit a labdával, a boszi beleesik a vízbe.
June lesz a mi boszink.
Igen. Imádom a boszikat.
Kell még egy önkéntes, aki beáll az egyik bódéhoz,
és akit paradicsommal, záptojással, meg hasonlókkal dobálnak meg.
- James! - Nem, ezt nem vállalom.
De ez jótékonyság.
Bárki meg tudja csinálni. Én képzett művész vagyok.
Hála az égnek!
Hogyne, képzett előadó. Akkor minek öltözöl?
Klasszikusnak kell beöltöznöd, sok száz évvel ezelőtti dolognak.
- Földhányás? - Tökéletes.
Az meg mi?
Valami régimódi dolog, nem? Nem tudom.
- Domb. - Hogy lehetnék egy domb?
Nos, lefektetünk, bekenünk sárral, szórunk rád füvet…
És apró kis virágokat.
Pár apró kis virágot. Szép lesz.
Azt mondják majd: „Nézd, egy földhányás!”
Nem leszek kibaszott földhányás!
Ne káromkodj!
Egyszerűen hihetetlen, hogy ezt találtad ki nekem!
A menedzserem vagy.
Tudom, hogy nem tudsz rendes munkát szerezni nekem, az kizárt.
De tényleg az a javaslatod, hogy nyilvánosan bekensz sárral?
Hihetetlen!
Sajnálom, hogy ezt hallanotok kellett! Mint egy dühöngő bika.
- Székrekedése van. - Nincs kifogás!
És tévedsz, James.
Ugyanis szereztem neked munkát.
- Később akartam elmondani. - Oké. Milyen munka?
Pancser Szerelem. Ismered ezt a műsort?
Nem. Miről szól?
A szereplők randizni mennek, hogy megtalálják a szerelmet.
Valóságshow?
Igen, de zseniális!
Ez nem profi színészi munka.
Ez benne a jó, nem igaz?
Olyanok szerepelnek benne, akik nem járnak randizni,
mert valamilyen fogyatékkal élnek, vagy ilyesmi.
- Akkor hogy jövök én a képbe? - Meséltem nekik az alakodról.
- Hát persze! - De ez nem volt elég.
Ezért azt mondtam:
„Szellemileg retardált.”
A kurva életbe!
Mi van?
Nem tettetem azt egy kibaszott valóságshow-ban,
hogy szellemi fogyatékossággal élek, mert te szarul végzed a munkád!
Nem nyerhetek, ugye? Ez is munka!
Nem az!
Fogyatékosságot kell színlelnem!
- A színészkedés színlelés! - Mit mondtál nekik, mi a bajom?
Nem mentem bele a részletekbe! Ez minden színész álma!
Daniel Day-Lewisnek mi volt a baja abban a filmben? A bal lábam címűben.
- Nem tudom. - Senkit sem érdekelt!
Esőember. Mit csinált benne az a kis köcsög?
Nem nehéz!
- Felejtsd el! - Színész vagy!
Felejtsd el! Ez sértő! Sértegetsz!
Megcsinálom.
Veled nem ugyanaz a helyzet. Te kicsit tényleg fogyatékos vagy.
Jogos.
TAMBURY HÍRMONDÓ
Csomagot hoztam Kathnek.
Aláírom.
Majd én aláírom.
- Megoldom. - Én vagyok Kath.
Motorozik?
Nem, csak félek a buszon.
- Nagyon vicces! - Egy Hondám van.
Értem. Édes.
- Maga újságíró? - Így büntet a sors.
Ezt hogy érti?
Mindegy.
Igen, az vagyok.
Én felelek a cikkek mellé kerülő hirdetésekért.
Tudja, sokat dolgozom,
de nagyon hálás munka.
És nem bánom, hogy sokat túlórázom, mert szingli vagyok.
Fiatal, szabad és szingli.
- Nem iszunk meg valamit? - De!
Sziasztok!
- Helló! - Helló!
- Hoztam neked sütit, drágám. - Köszönöm!
- Ennyit a diétáról. - Igen.
Nem fogsz beleférni az esküvői öltönyödbe.
De nem baj, majd nagyobbra varrom neked.
Te csinálod?
- Igen, hogy spóroljunk. - Ez olyan szomorú!
Miért?
Nincs elég pénzed életed legfontosabb napjára.
Van elég pénzem, mondjuk nem olyan sok.
Ha szerelem van, nem kell pénz. Ez csak egy ruha.
- Se szerelem, se pénz. - Téged mindenki szeret, drágám.
És engem?
Mindenki megtalálja a párját.
Randiztam egy tanárral, aki műveletlennek hitt.
Kioktatott a költészetről, kritizálta Kiplinget.
Imádom a Kipling sütijeit! Az esküvőre is tőlük rendeljünk!
Ha ettől jobban érzed magad, talán csak úgy tett, mintha műveletlen lennél,
mert nem kedvelt téged.
- Tudtad volna, ha kedvel. - Honnan?
Ezt érzi az ember. Ha nemcsak udvarias, de figyelmes és gondoskodó is.
És ha nem pusztán udvariasságból mutat érdeklődést.
Egyfajta melegséget érez, és nem tehet ellene.
Mosolyog, ha rád néz, megérinti a haját.
Felveszi azt, amit elejtettél, fogni akarja a kezed.
Legközelebb
nézd meg, mosolyog-e, megérinti-e a haját, és felveszi-e, amit elejtettél.
Lenny mesélt az életbiztosítási pénzről.
Értem.
Még nem vette fel a pénzt. Ilyen körülmények között nem akarja.
Istenem, ez olyan romantikus!
Igen, de a pénz nem Lisát jelképezi, drágám.
A pénz csak pár bankjegy.
Lisa viszont egy gyönyörű nő volt, akivel évekig éltél együtt.
A szívedben él.
Csak azért kötött életbiztosítást, hogy ne kelljen aggódnod semmiért sem.
Vedd fel a pénzt a biztosítónál. Élvezd ki!
Mondjuk verd el egy kaszinóban!
De ha nem költöd el,
Lisa csak az idejét pazarolta.
Azt akarom, hogy élj, Tony.
Nem azt, hogy ne öld meg magad, vagy várd türelmesen a halált,
hanem, hogy élj!
Úgy, mintha nem lenne holnap,
aztán felébredsz, és mégis van holnap, és újra megteszed.
Nem számít, mit csinálsz, amíg teljes gőzzel éled az életed,
és élvezed minden másodpercét.
Ha szerinted nem érdemes élni, akkor én miért éljek?
Minden egyes nap egyedül ültem ezen a padon,
azt remélve,
hogy majd jön valaki, aki megérti ezt.
Te voltál az.
Egy csónakban eveztünk. Elvesztettél valakit.
Nos, mivel ez egy temető, erre elég nagy volt az esély.
Látod? Még mindig gondolkodsz, meghallgatsz
és megnevettetsz másokat, érezteted velük, hogy értékesek.
Csak azt akarom, hogy találj valamit, ami miatt fel akarsz kelni reggelente.
Még én is keresem.
Tudom, Stant senki sem helyettesítheti, de emiatt nem adom fel csak úgy,
és engem most csak az érdekel, hogy boldogtalan vagy.
A remény a lényeg.
Természetes,
hogy hiányzik Lisa, hogy gyászolsz, hogy dühös vagy.
De ettől még nem adhatod fel.
Ez a legszomorúbb dolog a világon.
A feladás.
Kérlek, mondd,
hogy nem adod fel!
Nem adom fel.
De
nem fogok olyat találni, aki pótolhatja Lisát.
És rájöttem,
hogy nem is akarok.
De szeretnék találni egy célt, amiért érdemes élni.
Ez nem is kérdés.
Meg kell hagyni, te aztán gyors vagy.
Hogy érted?
Két mondat után randira hívtál.
Azt hittem, ezt akarod.
Igen.
Hoppá!
Parkinson-kórban szenvedsz?
Nem.
- Emma? - Igen?
Jack vagyok.
Jack? Jack! Úristen!
- Ne haragudj! Rég találkoztunk. - Igen.
Harminc éve. Igen.
Nézd! Akkor még itt is volt hajam.
- Igen! - Igen.
És hogy vagy?
Hát, tudod…
Igen.
- Férjhez mentél? Vannak gyerekeid? - Nem, egyik sem.
És te? Neked…
Nem, elváltam. Nincsenek gyerekeim. Igazi vesztes vagyok.
- Most mivel foglalkozol? - Ápolónő vagyok egy otthonban.
Szuper.
És te?
Bort importálok.
Szuper.
Összefutunk később?
Nyugi! Megadom a telefonszámom.
- Tessék. A névjegyem. - Köszi!
- Jó volt újra látni téged. - Téged is.
TAMBURY SQUASHKLUB
Szia!
Squash előtt nem lehet sörözni.
De igen. Gyerünk!
- Behozod magaddal? - Ha megszomjaznék.
Hihetetlen!
Istenem! Helló!
- Helló! - Büdöset böfögtél. Istenem!
Jól van.
- Mehet? - Igen.
- Null-null. - Csöcs!
Oké, kezdjük újra!
- Ne már! - De igen.
Szerva előtt ne kiáltsd, hogy „csöcs”!
- És ha Tourette-es vagyok? - Te…
Az megmagyarázná.
Jaj, ne már!
Ez az!
Hogy csinálod?
Nem is futottál érte. Elfáradtál?
Meg kellett kerüljelek.
- Hogyne. - Sokáig tartott.
Ne! Hogy lehet…
- Istenem! - Szerencsétlen!
Jaj, ne!
Gyerünk! Fuss!
Szerencsétlen!
- Nem lehetne, hogy… - Szerencsétlen!
Szerencsétlen!
- Abbahagynád a kiabálást? - Szerencsétlen!
Mintha egy vaddisznóval játszanék.
- Miért nem mentél érte? - Nem tudtam, merre megy.
Oké, akkor elmondom, hová fogom ütni.
Ott van lent! Ott van!
Ott van!
Szerencsétlen!
Vigyázz a falra!
Gyerünk, ott van!
- Ez segít? Nem? - Nem segít.
- Oké. - Semmi sem segít, oké?
- Oké. - Kuss!
Ez nevetséges!
- Csak nyugodtan! - Szénsavas.
Tényleg?
Istenem!
A picsába!
- Rosszul vagyok. - Undorító!
Istenem! Ne már!
Istenem!
- Ez undorító! - Mi?
Hogy mi?
Az, hogy…
Ne csússz el rajta!
Miről beszélsz? A pálya közepén van! Hogy ne csússzak el rajta?
Komolyan…
Ez…
Mi a baj?
Csak lélegezz!
Jaj, ne!
Rajta!
Hogy érted?
Nevess!
Miért nevetnék?
Ez semmiség. Csak egy kis figyelmeztetés. Jól vagyok.
- Gyengébb a szívem, mint a tiéd? - Tipikus.
- Elfojtod az érzelmeidet. - Én?
Te folyton egy méregzsák vagy!
Nyugodj meg! Lélegezz!
Igen. Nagyon vicces.
Ugyanaz a stressz és düh van benned, mint bennem,
de én kiabálok másokkal, pöcsfejnek hívom őket, török-zúzok.
Te mindent magadba fojtasz. Valahogy ki kell jönnie.
Nem igazságos.
Nem. Az élet nem igazságos.
Aztán meghalsz.
Nem dohányzom. Odafigyelek a kajára.
Jógázok, pilatesezek, nyújtok.
- Alig iszom alkoholt. - Pontosan.
És ez a büntetésed mindezért.
Komolyan mondom, nem kell a világ összes terhét egyedül neked cipelned.
Mindig az emberek kedvében akarsz járni.
Nem lesz bajuk, ha néha elküldöd őket a picsába.
Folyton aggódsz.
Az irodában, otthon, baráti összejöveteleken.
Értem is aggódsz.
Mindezzel segíteni próbáltál nekem, és nézd meg, mi lett belőle!
Tudom, mindenki csak engem sajnált Lisa halála miatt.
De ő a nővéred volt.
Miattam nem omolhattál össze.
Miattam nem gyászolhattál, mert aggódtál, mit teszek.
Szóval…
köszönöm!
És annyira gyenge, kibaszott kis punci vagy a sportban!
Megint kezded. Remek.
Köszönöm a kedves szavakat, Tony! Talán hármat számoltam belőlük.
Örülök, hogy nem vagyunk vérrokonok,
mert szégyellném,
ha egy ilyen puhány mutánssal kötne össze a genetika.
Kedves, ez sokat segít.
Erősebbé kell tennünk téged. Érted, mire gondolok? Lassan és óvatosan.
A squash túl veszélyes egy olyan embernek, akit az orvostudomány „véznának” nevez.
Kezdjük mondjuk a virágkötészettel,
a cél pedig legyen az ugróiskola!
- Megtartod ezt a ruhát? - Ez egy kórházi hálóing.
A hálóing is ruha. Egy csinos, női ruha.
Azt gondolták, szívesen viselnéd.
- A célod egy újabb infarktus? - Nem, mert…
Ha így folytatod, meg fogsz ölni.
Azt hitték, nő vagy. Megnézték a nemi szerved, és még úgy is.
Ezért adták rád ezt. Citológiai vizsgálat is volt?
Arra is sor kerülhet, amíg itt vagy.
- Mindent meg kell vizsgálniuk… - Nem fognád be? Infarktusom volt!
- Ne idegesíts fel! - Nyugodj meg!
Hogyan? Ha még egy infarktusom lesz, az a te hibád.
De asszonyom!
- Nincs dolgod máshol? - De van.
- Remek. - Elmegyek inni egyet.
Én ihatok. Jó a szívem, élvezhetem az életet.
- Oké. - Holnap találkozunk.
- Remélhetőleg nem. - Ne mondd ezt!
Később találkozunk.
Szomorúnak tűnsz.
Igen?
Szükséged volna tanácsra? Tudom, mit érzel.
Sosem lesz belőlem híresség. A hozzám hasonlóakból nem.
- A kövérekből? - Nem!
Az átlagos emberekből, akik kisvárosokban élnek,
és akiknek a borzasztó menedzsere azzal áll elő,
hogy színleljenek fogyatékosságot egy műsorban.
Igazad lehet.
Ez is valami.
- Bárcsak tévednék! - Pontosan.
De kit érdekel?
Itt minden megvan, ami kell.
Tambury szép város.
Van munkád, egy kedves anyád.
- Egy jó barát. Te. - Úgyszintén.
Ugyan!
Miért akarsz önjelölt pojáca lenni?
Ótvar egy szakma ez.
Mindenki pedó, nem?
Megértelek, kölyök.
Azt hitted, ha híres leszel, az emberek jobban fognak tisztelni.
Igazad lehet.
Van, akinél ez beválik, de ha vesztes vagy, mint mi,
az hamar kiderül, és még rosszabb lesz.
Mert jelenleg vesztes vagy ugyan, de a világ nem tud róla.
Jogos.
Miért vágysz ismeretlenek tiszteletére?
Vannak olyanok, akik önmagadért kedvelnek.
Igen.
Anya szerint csak akkor fognak szeretni, ha te is szereted magad.
- Anyukád bölcs nő. - Igen.
Ha nem lenne Lenny,
úgy megdugnám, hogy azt sem tudná, fiú-e vagy lány.
Hé!
- Egészség! - Egészség! Szeretlek!
- Én is téged. - Oké.
A kurva életbe!
- Mi az? - Elég nyomasztó.
Nem veszem magamra.
Minden nap magányos, idős embereket gondozok,
és őszintén mondhatom,
hogy ők talán boldogabbak, mint én.
Tényleg! Vagy szánalmasan hangzott?
Nem. Vicces.
Én vagyok az, aki túlórázik, aki mindenkit helyettesít,
mert szerintem ez kevésbé nyomasztó,
mint egyedül lenni otthon.
De aztán jöttél te, és mintha újjászülettem volna.
Bocs!
Tudom, még mindig Lisát szereted.
Tudom, hogy így van, és mindig is így lesz.
Azt hiszem, ezért tudok csak úgy itt ülni és…
Ki tudom önteni a szívemet,
mindenféle bonyodalom nélkül, vagy…
- Pontosan. - Igen.
- Azt hiszem, elpazaroltam az életem. - Nem.
Tudom, hogy ez téged nem érdekel.
De érdekel.
Úgy értem, barátilag érdekel, de nem úgy, ahogy én szeretném.
Ez nem elég ok arra, hogy velem legyél.
Igen.
De ettől még érdekelsz.
Azt akarom, hogy boldog légy.
Tudod, ma belebotlottam egy régi exembe, szóval…
Ki ő?
Valaki, akivel együtt jártam egyetemre. Nagyon régen.
Ő elment, élte az életét, én itt maradtam, én is éltem az életem.
A lényeg,
hogy azt mondta, összefuthatnánk.
Szóval…
Fussatok össze!
Tényleg? Így gondolod?
Határozottan.
Azt akarom, hogy boldog légy.
Mint én voltam.
Örülök, hogy jobban vagy.
Köszönöm!
Boldog szülinapot!
Köszönöm!
- Csirió! - Csirió!
Csirió!
- A picsába! - Most lesz izgalmas.
Jó kislány!
Szia!
Gyere!
Igen.
- Ne piszkáld! - Nem piszkálom.
A feliratot fordította: Krizák Klaudia