Оригінальний серіал Нетфлікс
Ні, ні!
Прошу, ні!
ПЕРВІСНА АМЕРИКА
Дратуватимеш мене, поки я не збожеволію?
Просто нагадую Богу, що ми досі тут.
Брате Пратт.
Він знає.
Чому він не повернув мою Абіш?
Ми продовжимо пошуки твоєї дружини, але ти маєш віднайти
щось і всередині себе, аби прийняти те, що може бути.
Моя Абіш жива.
Я бачив її.
Тримав на руках минулої ночі.
Дивився в її очі.
Брате Волзі! До вас прийшли.
Добридень, джентльмени.
Побачили ваш табір.
Вирішили завітати.
Ми мисливці… за головами. Може, ви нам дещо підкажете.
Жінка та її син поїхали з Бріджера тиждень тому. Ми бачили їх на північ звідси.
Як далеко?
Кілька миль біля Тейлорз Дроу.
САРА ГОЛЛОВЕЙ У РОЗШУКУ ЗА ВБИВСТВО І ПОГРАБУВАННЯ. ВИНАГОРОДА 1,500 ДОЛАРІВ
Тікаймо!
Боюся, ми її не бачили.
Дуже прикро.
Та… це було передбачувано.
О…
Так.
Пам'ятаю вас.
Бачив, як ви збиралися в дорогу
в Бріджері не так давно.
Схоже, відтоді ви багато пережили.
Вижив після нападу індіанців.
Вам добре дісталось.
Жінка, яку ми розшукуємо, та сама, що долучилася до вас у Бріджері,
оскільки застрелили її провідника.
Її вбили, як і інших.
Коли?
Тиждень тому.
Тиждень?
Ну, тоді, мабуть, вона ожила.
Бо ми бачили її три дні тому живу-жівісіньку.
Її, хлопчика та… ще одну жінку.
Ще одну жінку?
Це моя дружина?
Точно не скажу. Я вашої дружини не пам'ятаю.
Ну…
Її не знайшли серед загиблих. А жінка, яку ви шукаєте, той напад пережила.
Може, вони мандрують разом.
Чи могли б ви дозволити братам Куку і Пратту долучитись до вас?
Звісно, без частки винагороди. Переслідувана може щось
знати про його дружину.
А вона казала вам, куди прямує з сином?
Так.
Двісті доларів.
Брат Пратт і брат Кук їдуть з вами.
Двісті доларів.
Добре, організуємо загін.
Куди їдемо?
У Крукс-Спрінґс.
Це важка дорога. Ви впевнені?
Все заради кохання.
Знайди жінку і хлопця… Упевнись, що вони мертві.
Хтозна, що вони бачили.
Байдуже, що бачили.
Надто великий ризик.
Ми маємо з цим покінчити.
Зрозумів?
Люблю тебе.
Іди.
Містере Рід. Можете… розпалити більше багаття?
Діти… Діти мерзнуть.
Дим помітять.
Можемо ризикнути, і треба зробити це зараз. Ми замерзаємо.
Містере Рід.
Містере Рід, будь ласка.
Хлопче, іди за мною.
Потрібні камені.
Обирай гладкіші.
Краще маленькі.
Ще менші.
Можна дещо спитати?
Що це означає?
Що?
На ваших руках.
Це стільки людей ви вбили?
Ні.
А де ви навчилися так битися?
У Шошонів.
Ви боїтеся смерті?
Ні.
Якщо це правильна смерть.
Ми їх нагріємо.
Закопаємо. І ви на них ляжете.
Це допоможе зігрітися.
І, можливо, ви припините скаржитись.
Це мої. Збери ще.
Достатньо для мами і дівчинки
Давай.
Зараз.
Іди.
Так, сер.
Я з тобою.
Треба знайти камені.
Бажано гладкі.
Не дуже великі.
Що це?
Ліки.
Ліки від чого?
Батько хлопця не знає, що ви їдете.
Певні, що він у Крукс-Спрінґс?
Так.
Насправді він дуже успішний.
Має золотоносну ділянку за містом.
Золотоносну?
Так.
І досі вас до себе не забрав…
Він поїхав, коли Девін ще був немовлям.
Якщо він… Коли він побачить, яким хорошим він став, то прийме його.
Надія матері.
Зараз надія – усе, що в мене є.
Якби ви мали дитину – ви б зрозуміли.
Поглянь, як маленькі іскри.
Так.
Медальйон. Він мій.
Я кажу – віддайте мені медальйон!
Віддайте медальйон!
Він не належить вам!
Віддайте!
Давно він кульгає?
Точно не знаю. Там були скелі, він перечепився.
У нього камінь застряг у копиті.
Злазьте з цього коня.
Хай сяде хлопець, може, його витримає.
Девіне, ми вже їдемо.
Зараз!
Ми з тобою поміняємося кіньми.
Чому?
Бо так треба.
Але чому?
Девіне?
Що це?
Нічого.
-Ти поранився? -Ні, все добре.
Що ви робите?
Стійте тут.
Два Місяці, наглянь за ним.
Я сам розберуся.
Ти заблукала?
Привіт.
Як тебе звати?
Ти ціла?
Все добре. Ми допоможемо.
Все гаразд.
Тепер ти у безпеці.
Тато.
Тато тут. Ми знайдемо тата.
Гаразд?
Нам не варто туди йти.
Як це не варто?
Хай що ви там знайдете – це нікому добра не принесе.
А як же вона?
А що з нею?
В… Вона каже, десь внизу її сім'я.
Якби вони були там – ми б чули крики у лісі.
Айзеку, ми маємо в цьому переконатися.
Залиште її.
Ні.
Хто це? У неї є імʼя?
Мамо, хто це?
Нова подруга.
Вона поїде з нами?
Допоможемо їй знайти сім'ю.
Це Два Місяці.
Нехай їде зі мною на коні.
-Вона їде з нами? -Ні. Гей.
Це погана ідея.
Скажіть, а якби нас не було, ви б її покинули?
Так.
Я бачу, від чого ті ліки.
Ми знайшли… ми знайшли її.
Саму.
-Сядьте на коня. -Мем.
Мем. Це ваша донька?
Сер, це ваша донька?
-Ми думали, що втратили її, я всюди шукав. -Ні. Ми знайшли її.
Саро, сідайте на коня.
Вона була сама.
-Як вам віддячити? -Головне, що вона в безпеці.
Ні, ні, ні, ви маєте лишитися. Мадам, ми живемо небагато, та поїжте супу, прошу,
-проходьте. -Ні, ні. Це не обов'язково. Нам треба йти.
-Трохи супу, прошу вас… -У нього зброя!
Стій, де стоїш!
Гей!
Спокійно, здорованю.
Мамо!
Кинь свою зброю.
Злазь на землю.
Або я застрелю хлопця.
Стійте. Киньте зброю, будь ласка.
-Застрель малого. -Ні, ні!
Кинь зброю. Негайно. Поволі.
Поволі.
А-а.
Кидай пістолет на землю.
Повільно.
Кидай.
Дуже добре. Злазь з коня і лягай на живіт.
Повільно.
Добре. Чудово. Спокійно, спокійно.
На живіт.
На землю.
Вибачте.
Лягай на землю.
Добре. Повільно.
Повністю. Пикою в землю. Лягай.
Добре.
Як відчуття? Хм?
Девіне!
Мамо! Ма… Мамо!
Ну ж бо, ворушіться!
Даси мені половину з тих дрібних?
Свині як свині, Джиме.
Не впевнений, що то в кутку не опосум.
Джиме.
Треба ваги, Вінкі, перш ніж домовимось.
Це ж Дикий Білл Гікман.
Не чекав, що ви так швидко повернетеся.
Бачу, привезли багато прихожан.
Бріджере.
І важку артилерію.
Брат Гікман доповів мені про вашу розмову. Я подумав,
що буде корисно заїхати особисто.
Сподіваюся, ви були поблизу.
Шкода вашого часу.
На щастя, якраз проїжджав повз.
Якщо чекаєте на підніжку, щоб злізти з коня,
боюся, в нас так не заведено.
Навіть для жінок.
Я вивчаю місцевість.
Чудово.
Переважно рівна.
І ду-уже цінна.
Я певен.
Те, що треба.
Місця тут мало, тож… У кімнат подвійне призначення.
Я кажу помічнику Коттреллу… Якщо ми вже ділимо стіни,
то краще розмістити офіс у борделі.
У Солт-Лейк-Сіті борделі заборонені.
Не розумію – чому.
Скільки там у вас дружин, губернаторе? Двадцять дві?
Власне, двадцять, та… преса любить прибріхувати.
Аби розпалити тих, хто бажає нашим людям поразки.
І багато моїх дружин – літні жінки, і вони для мене більше матері, ніж кохані.
Люди полюбляють різні збочення. Є те, що і найкращі дівчата не вміють.
До мене дійшли чутки, що ваші переговори з братом Гікманом,
на жаль, були напруженими.
Мені не до вподоби тон, яким він зі мною розмовляв.
Схоже, ваші люди готові взяти те, що їм не пропонують.
О, перепрошую, якщо у вас склалося хибне враження.
Запевняю, я не мав такого наміру.
А які ваші наміри?
Хочу ваш Форт.
О, не сумніваюся.
Якщо армія прибере його до рук, вам, мормонам, кінець.
А що привело… сюди вас, містере Бріджер?
Спрага.
Я тікав від двох гризлі та племені Чорноногих майже тиждень.
На другий день закінчилася вода.
Коли від усіх відірвався, то вже не мав чим помочитися.
А потім натрапив на це місце.
Зовсім поруч текла річка.
Я напився і сприйняв це як знак, що треба осісти.
Та й мене саме жага привела в ці краї, містере Бріджер,
з п'ятдесятьма доларами в кишені. Жага наблизитися до Бога.
Ось ми обидва тут.
У запиленому складі через троє дверей від борделю.
Схоже, ми і досі думаємо, як найкраще пити з річки, що тече поруч.
Маю церковні справи на наступні три дні, містере Бріджер. Продовжимо нашу розмову,
щойно їх завершу.
Я тут.
В будь-який час.
А доти раджу подумати про справедливу ціну для продажу.
Цифру, яка нас обох влаштує.
Так.
Я дуже полюбив це місце.
І я вже надто старий та змучений, аби шукати щось нове.
Тож, гадаю, ціна, яка мене влаштує, викличе у вас біль у грудях, губернаторе.
Я болю не боюся, містере Бріджер.
Як і ви.
Бувайте.
Обережно в дорозі!
Чув, що вода зараз дуже високо, губернаторе.
Господь наглядає за мною! Все буде добре!
Семмі?
Думаю, нам краще випити, поки ще є можливість.
Угу.
Чому ви…?
Ми маємо все своє. Відпустіть.
Не все.
Привіт, здорованю.
Не чіпайте.
-Відпустіть! -Чш-ш-ш…
Що менше уваги до нас, то більше часу, щоб звільнитися.
Що вони з нами зроблять?
Хочте поговорити?
Що ви знаєте про той напад?
Лише те, що під час нападу кількох
наших людей убили.
Не індіанці.
В нашому таборі є один вцілілий, який стверджує, що це зробив Клан Вовків.
Вцілілий – Джейкоб Пратт?
Це він.
Маю запитання до містера Пратта. Про те, що сталося тієї ночі.
Я вас розчарую, бо… він пішов шукати викрадену дружину,
сестру Абіш.
Ми все чули, в нападі брали участь білі.
А ви всі – справжні білі.
Сподіваюсь, містер Пратт оговтається
і розповість нам деталі.
Ну, на жаль, він їде в іншому напрямку, та якщо вам дуже треба,
вони прямують в бік Сідар-Фолс.
Кажуть, саме там ховається Клан Вовків. І оскільки Червоне Перо вбив їхніх людей…
Хай це місце перевірять.
А ви… Якби хотіли захистити свій народ, то вже були б там і щось робили.
Але ви тут, визвіряєтеся на мене та моїх людей.
Ви не військова організація, містере Волзі.
Ви зграя мормонів.
Коли я доведу, що ви причетні до нападів,
уряд США перевірить рішучість вашої так званої армії.
Щасти.
Їдьмо.
Може, вони кажуть правду про Червоне Перо.
Відправте кількох людей у Сідар-Фолс.
Подивимось, чи знайдуть вони Червоне Перо.
Як тебе звати?
Ми раніше зустрічалися?
Ні.
Здорованю.
Як її звати?
А.
Як звуть твою маму?
Розв'яжи нас.
Гроші, їжу, що хочете?
Як звуть твою маму?
Сара.
Ми дамо все, що захочете.
Що ви хочете?
Ти все… Зробиш, Саро?
Даси все, що ми захочемо?
Так.
-Мамо. -Що вам треба?
Скажіть, що вам треба?
Мамо.
Мамо!
-Я так не думаю. -Мамо!
Відпустіть її.
-Мамо! Мамо! Ні! Ні! Ні! -Відпустіть!
Не чіпайте його!
-Мамо, ні! -Ні
Ні!
Геть від неї!
Прокляття.
Прошу!
Ні!
За пагорбом, другим пагорбом, Червоне Перо.
Хай сонце опуститься нижче.
Він отямився?
Ні.
Треба йти! Треба тікати негайно! Армія білих наступає!
Що сталося?
Осанна дням, коли настане час,
І знов Спаситель наш прийде до нас.
Земля розквітне в неземній красі,
Даруючи святий дім на землі.
Треба щось робити з твоїм другом.
Він поранений.
-Доступні будуть всі земні скарби, -Йому зле.
Та мені теж зле.
-І люди житимуть в одній сім'ї. -Заради Бога, він співає це
лайно безупинно, відколи з нами.
-Ісусу поклонятимуться всі… -Досить, чорт забирай!
Я сповіщаю Абіш, що їду по неї.
Це дуже турботливо з твого боку, але заради Христа, Пратте, решту пожалій.
Вони просто не люблять гімни. Мені сподобалося.
Якщо вона у Клану Вовків, вона більше нічого не почує, ніколи.
Йому не треба цього казати.
Я просто кажу.
Чув, що Червоне Перо ґвалтував і катував білих жінок днями.
Знову, і знову, і знову, як у тій довбаній пісні.
Ти заткнувся, Пратте… Може, почуєш крики дружини.
Мамо. Мамо.
Чш-ш.
Голова болить.
Подумай про те, як звільнити руки.
Я не знаю, чи зможу.
Що ти любив робити вдома? До того, як сюди приїхав?
Рибалити?
Я ніколи не рибалив.
Ні?
Чому?
Бо поблизу дому річки не було.
Я обіцяю тобі, ми виберемося.
Я навчу тебе рибалити, але й ти дещо мені пообіцяй.
Що ти будеш сильним.
Як твоя мама.
Мамо! Мамо!
-Облиште її! -Гей!
Думай про щось інше.
Олівер Твіст.
Мамо! Відпустіть її!
Мамо! Відчепіться від неї!
У день свого дев'ятиріччя Олівер Твіст був блідим хлопчиком, трохи замалим на зріст…
У день свого дев'ятиріччя Олівер Твіст був блідим хлопчиком,
трохи замалим на зріст і худющим!
Але природа чи спадковість заклали Оліверові в груди здоровий дух!
Дурна шльондра!
-Я хотів сказати вам… -Ні.
Я ціную вашу турботу, але не треба мене жаліти.
Це зробило б мене слабкою, як вони думали.
І ось, що з ними сталось.
Це моя провина. Ми не мали допомагати тій дівчинці.
Знаєте, все, що я роблю… Все лише для того,
щоб захистити його. А сьогодні… я забула.
Про єдине, що має значення.
От чорт.
Чш-ш. Чш-ш
Чш-ш.
Назавжди.
Озирнись навколо.
Я не бачу тут війни.
Бо ти вирішила бути сліпою.
І помреш сліпою.
Що тобі тут треба, Червоне Перо?
Місце, де можна ненадовго зупинитися.
Бо на тебе полюють.
Тепер твої вороги полюватимуть і на нас.
Мої вороги – твої вороги.
Твої вороги – це кожне обличчя, яке ти бачиш. І їх забагато для нас.
Я не принесу війну своєму синові.
Капітане. Тернер тут. Він у лазареті.
Сам?
Каже, всі, хто з ним їхав, – мертві.
Що сталося?
Клан Вовків. Мабуть, Червоне Перо.
Трясця.
Що сталося?
Що сталося?!
Клан Вовків. Вони на нас напали.
Я ховався всю ніч!
-Потім вони проїхали повз. -Кого ти бачив? Кого саме?
Червоне Перо. Він там був.
В який бік прямував?
На південний захід. До невисоких пагорбів.
Ти молодець. Працюйте, лікарю.
Там табір Зимової Птахи.
Візьміть кількох людей до табору шошонів. Гляньте, чи там Червоне Перо.
І не висовуйтесь. Щоб він вас не побачив.
Так, сер. Так.
Що сильніше я намагаюся зрозуміти це місце…
То менше мені це вдається.
Почуття двоякі і зробити це дедалі складніше.
Мир і невинність програють битву ненависті та страху.
Мир зараз… Це майже розкіш.
Мало людей на цих землях знають про співчуття.
Мало хто знає про співчуття.
Чуйність стає черствістю… І, боюся, ці зміни тепер незворотні.
Щодня мене тут охоплює глибокий біль від нескінченної глобальної нестачі любові.
Так мало людей на цих землях знають про мою милість.
Навкруги лише жорстокість.
Ти мнеш ту ганчірку, як Лукас свій крихітний член.
Це належало його дружині.
О, чорт. Справді?
Пратте, може, даси й мені трохи пожмакати?
Використаю свою уяву.
Не звертайте уваги. Він не мав про кого дбати.
Що кажеш?
Ти не знаєш любові.
Тіллі.
І що ти з цим зробиш?
Га?
Тіллі.
-Облиш. -Що збираєшся робити?
Довбаний слабак.
Збирайтеся.
Ти тут не командуєш, мормоне.
Нам вже час вирушати.
Час, але це не твоє полювання.
Треба скоріше шукати ту жінку.
Тіллі.
Ходімо.
Ми знайдемо її.
Ти хороша людина, Пратте.