‏גנרל סטפורד, אני כותב ‏ברגע של דחיפות קריטית
‏מבחינה טקטית ומוסרית.
‏לפני עשרה ימים, ‏בשבעה בספטמבר, ביוטה הדרומית,
‏שמו מארב למאתיים מתיישבים מארקנסו, ‏ורצחו אותם באולד ספניש טרייל.
‏לאחר שחקרתי וראיינתי ניצולים, אין כל ספק
‏שאת המתקפה הזו ארגנו וביצעו
‏חברי הכנסייה המורמונית… ‏-"…הכנסייה המורמונית
‏"עם הידיעה והאישור
‏"של המושל בריגהאם יאנג.
‏"לכן,
‏"אבקש ש-500 חיילים נוספים ‏יישלחו באופן מיידי אל פורט ברידג'ר,
‏"כדי לסייע במחיקת הכוחות המורמונים ‏לפני שיגדלו מבחינת כוח ומספר.
‏"בברכה, קפטן אדמונד דלינג'ר."
‏הטעויות הרשלניות של האח וולזי
‏סיכנו את כל המטרה שלנו,
‏את עצם הישרדות עמנו.
‏במהלך 40 שנים, ‏אחינו ואחיותינו גורשו מבתיהם…
‏והוא יסלח לכם…
‏…הוכו… ‏- והוא יטהר…
‏…נשרפו, נאנסו ונרצחו ‏על ידי אלה הפוחדים מאמונתנו!
‏כן, נכון.
‏ואל תטעו,
‏הם ימשיכו בתקיפותיהם ‏עד שלא יישאר כל זכר לעמנו!
‏אבל לא נוכל לאפשר לזה לקרות.
‏אנחנו לא נאפשר לזה לקרות!
‏אנחנו הנבחרים!
‏לא הם!
‏וימי רדיפתנו תמו ואינם עוד!
‏והוא ישנה את ה…
‏- אדמה סוררת -
‏קפטן. ‏-לוטננט.
‏היו בעיות? ‏-לא, המפקד.
‏נתקלתי במחלקה של ג'ונסון בפורט ברידג'ר.
‏הם בדרך לגילברט.
‏הם יעבירו את המכתב לג'ונסון ברגע שיגיעו.
‏הדגשת שהזמן דוחק?
‏הם הבטיחו לי שלא יהיו עצירות בדרך.
‏נישאר עוד כמה ימים עד שיגיעו עוד חיילים.
‏יותר מזה ונצטרך לפעול לבד.
‏אין לנו מספיק חיילים לזה.
‏זו הסיבה היחידה שאנחנו מחכים.
‏איפה פראט ההיא?
‏היא עזבה.
‏עזבה לאן?
‏מערבה.
‏אני מניח שחזרה אל האנשים שהגיעה לכאן איתם.
‏המורמונים שתקפו את אנשיי.
‏ראיתי אותם.
‏הם ראו אותי.
‏החיילים אמרו לי שבעלי חי.
‏שהוא מחפש אותי.
‏ועדיין חזרת הנה.
‏אני לא מוכנה לזה שאימצא.
‏ראית מישהו? ‏-לא.
‏אבל הם באים.
‏זו רק שאלה של זמן.
‏עדיין יש לו חום.
‏חייבים לזוז.
‏לא נזוז כשהוא ככה.
‏הבאתי עוד מהתרופה.
‏המצב החמיר.
‏צריך להחליט.
‏בנוגע למה?
‏לא, לא נעשה את זה.
‏אם הזיהום יתפשט… ‏-לא נכרות לו רגל.
‏לא!
‏הם עברו דרך ארוכה כדי להגיע הנה.
‏רוכבים ידידותיים מתקרבים!
‏והנה הוא בא.
‏כולו חיוכים וישו.
‏הוא מקווה שלא אשים לב לזה ‏שהוא מנסה ללחוץ לי את הביצים.
‏הוא ודאי רוצה לדבר על עניין החזירים ההוא.
‏אני מתאר לעצמי שכן.
‏בהתחשב בכך שאלוהים כנראה לוחש באוזנו
‏שכל החזירים בשטח ‏נועדו להיות חזירים מורמונים.
‏מה דעתך על האב, ‏הבן, רוח הקודש וכולי, סאמי?
‏האמת היא שמעולם לא הקדשתי להם הרבה מחשבה.
‏לפחות לא מאז הילדות.
‏הם נזנחו יחד עם הלפרקונים ‏והכדים המלאים בזהב.
‏ברוך שובך, אדוני המושל.
‏מר ברידג'ר.
‏אני תוהה אם אולי תוכל להקדיש לנו רגע ‏כדי שנמשיך בשיחתנו הקודמת.
‏אין סיבה שלא.
‏רק תן לי להביא קערת פח שאכניס אל מכנסיי.
‏אגן על איבריי הפרטיים.
‏אז הבנתי שהייתה אי הבנה קלה
‏עם חלק מאנשיי בנוגע לחזיריך.
‏אני מאמין שאנשיך הבינו אותי היטב.
‏בייחוד האח ויילד ביל.
‏מה שלום כף הרגל שלו?
‏זה בדיוק מסוג הדברים שאני מנסה להימנע מהם.
‏אני מעדיף שהמצב בינינו לא ייעשה עוין.
‏אז בתקווה שנגיע למכנה משותף,
‏הנה הצעתי לרכישת הנכס שלך,
‏ואני מאמין שתמצא שהיא יותר מהוגנת.
‏המצודה הזאת דרשה הרבה עבודה קשה.
‏בראשיתה היו בה רק נפח ומכלאה.
‏עכשיו זו תחנה קבועה ‏עבור כמעט כל מהגר בדרכו לגן עדן.
‏אז אני לא יודע אם אוכל להסכים
‏שההצעה שלך היא יותר מהוגנת, אדוני המושל.
‏אז איזה מחיר בדיוק אתה דורש, מר ברידג'ר?
‏עליי לראות היכן אהיה אם אעזוב את המקום זה.
‏האם אצטרך להתחיל הכול מחדש?
‏אתה מבין שהרכישה שלי כוללת ‏את התנאי שלא תקים שום מצודה
‏בכל רחבי האזור הזה.
‏טוב, זה יקשה עליי אפילו יותר.
‏אצא לי לדרכי בבוקר, מר ברידג'ר.
‏כולי תקווה שתספק לי תשובה לפני שאעזוב.
‏נשמע כאילו כשאתה מזכיר תקווה,
‏צריך להוסיף "או ש…" בסוף המשפט.
‏אני מחכה לשמוע ממך… עד הבוקר.
‏הדבר היחיד שמדאיג יותר ‏מהאינטלקט הערמומי של בריגהאם יאנג
‏הוא תחושת הצדקנות שלו ‏כשמדובר בארץ המובטחת שלו.
‏הרצון שלו לשלוט בפורט ברידג'ר
‏משקף את הרצון שלו לשלוט בכל שטחי יוטה.
‏מה שיקרה לפורט ברידג'ר יקרה ליוטה.
‏מה שיקרה ליוטה יקרה לכל הדת המורמונית.
‏אם יאפשרו לו לנצח, ‏אדמה סוררת זו תשקע באפלה גדולה עוד יותר.
‏אני חושש מהאפלה הזו, ‏שכן שום גבר, אישה או ילד
‏לא יהיו מוגנים מפני זעמה.
‏לא התכוונתי להירדם.
‏זה החמיר.
‏חייב להיות פתרון אחר.
‏מה?
‏מה? חכה…
‏עצרי! אמרתי לא! עצרי!
‏שני ירחים, עצרי!
‏אימא, מה קורה? ‏-עצור!
‏מה קורה?
‏עצור… ‏-אני לא כורת לו את הרגל!
‏עשה את זה.
‏זה רק כאב.
‏אתמול צפיתי בגריזלי ‏חוצה בשחייה את נהר הקיין עם הזריחה.
‏הייתי עד לשמש שהציתה ‏את הפרווה הזהובה שמאחורי אוזניו,
‏להילה הזהובה שהקיפה את ראשו האדיר.
‏חשתי ענווה והייתי מוכה תדהמה
‏לאור הכוח והחן של היצור המלכותי הזה,
‏שעה שאפפה אותי ההרגשה
‏שכוחות גדולים מכפי שאי פעם נוכל להכיר
‏שולטים בכדור הארץ הזה.
‏ניצחתי את שניכם.
‏ניצחת. ‏-הכסף שלי.
‏כן, נראה שהכסף היה שלך ‏מתחילת הלילה, או'מאלי. אני פורש.
‏אני עדיין משחק. ‏-יש לכם נייר עודף?
‏פשוט תיקח את הקלפים שלך, לוטננט.
‏גם ככה הם חרא.
‏יש תשובות לשאלות שלעת עתה ‏נמצאות מעבר לטווח הראייה שלנו.
‏כולי תקווה שלכולנו מחכות ‏אפשרויות של שלום ויופי.
‏כולי תקווה שהיופי שאני רואה באדמות האלה
‏חזק יותר מהאפלה.
‏ניסיתי לומר לך, קפטן. באמת.
‏כולי תקווה שבימינו האפלים והקשים ביותר,
‏אהבה זו תהיה מקלט בטוח
‏שיכוון את כולנו מתוך תופת הפחדים
‏שדוחף אנשים אל פינות הגיהינום השחורות, ‏האכזריות והבודדות הללו.
‏כולי תקווה שרוח האהבה האדירה ‏תציל את כולנו.
‏הוא נראה טוב יותר.
‏כן.
‏אז אני מניחה שנעזוב בקרוב.
‏כן.
‏אל קרוקס ספרינגס?
‏ככל שאנחנו מתקרבים יותר, ‏כך האמון שלי בקרוקס ספרינגס פוחת.
‏תיקח אותנו לקליפורניה?
‏שמעתי שהאוקיינוס יפהפה שם.
‏תיקח אותנו אל האוקיינוס? ‏-אין לי מה לחפש בקליפורניה.
‏בייחוד עם אישה וילד נכה.
‏לא לזה התכוונתי. ‏-אז נמשיך אל קרוקס ספרינגס.
‏אבא שלו, הוא אדם יחסית טוב. הוא…
‏טוב…
‏הכרתי גרועים ממנו.
‏אני פשוט צריכה שהוא יראה את דווין ויחייך.
‏אחרי מה שהילד הזה עבר,
‏אני בספק שמבט חמור סבר ‏מאביו יהיה נורא כל כך.
‏אולי תוכל… ‏-אני צריך לבדוק את הסוסים.
‏יש לך משהו נגד קליפורניה?
‏לא.
‏אתה לא יודע לשחות?
‏אני יודע לשחות.
‏וירג'יל, אני לא רואה כלום!
‏טוב… אין להם מה לעשות מלבד לעלות.
‏כפי שהבהרת בשיחתנו הראשונה,
‏אין עתיד בשירות צבאי.
‏בכל מקרה, לא עתיד בריא.
‏היא לא פה.
‏פראט ההיא. היא לא פה. ‏-מה זאת אומרת?
‏תראה, הפכנו את המקום. היא לא פה.
‏היא עזבה. הקפטן אמר שהיא יצאה מערבה.
‏היא נעשתה די ידידותית עם השושוני.
‏אז עדיין נותר קצה פרום.
‏ראיתי את הכפר שלהם.
‏יש שם רק נשים וילדים. ‏-נוצה אדומה.
‏היא רכבה לכאן איתו.
‏הוא בהחלט לא אישה או ילד.
‏יש לנו די נשק להתמודד איתו.
‏תן לי לסיים את זה.
‏אחת ולתמיד.
‏זו החלטתו של האח יאנג.
‏לא החלטה שלך או שלי.
‏בהצלחה במאמציך העתידיים, סמל.
‏מהות הלילה היא מי אנחנו כעם.
‏מה אנחנו מייצגים.
‏אתה יודע, כולנו נישרף בגיהינום על…
‏אלוהים יעזור למי שיעזור לעצמו לפעול נכון.
‏מר ברידג'ר.
‏אדוני המושל.
‏אולי שכחתי לומר לך ‏שאני בדרכי חזרה אל סולט לייק.
‏לא, הבהרת לי את זה.
‏ושאני חייב לך מספר ‏שמבחינתי יהווה מחיר הוגן.
‏אז לצערי אין לי כזה.
‏לכן אני חושש שאשאיר את שמי ‏על המצודה הזאת זמן מה נוסף.
‏ואני באמת קיוויתי ‏שנוכל להגיע להסכם שיספק את שנינו.
‏שוב הזכרת את התקווה.
‏בסדר גמור.
‏יש לי צו מהשופט לאונידס שייבר
‏שדורש את מעצרך.
‏קרא, אח.
‏"על הסיוע הבלתי חוקי לאינדיאנים
‏"ועל ציודם באלכוהול, נשק ותחמושת
‏"על מנת לבצע הרס
‏"ולהילחם באזרחי ארצות הברית,
‏"זהו צו מעצר לג'יימס פליקס ברידג'ר."
‏השופט שלך משתמש בהרבה מילים.
‏והאמת היא… די הלכתי לאיבוד ב"מעצר".
‏טוב, בקיצור, כתוב שם
‏שמכירת נשק לאינדיאנים ‏זו בגידה, מר ברידג'ר.
‏וכמושל השטח הזה,
‏יש לי הסמכות להעמיד אותך לדין ‏על מעשים שכאלה.
‏טוב, ייתכן שהיו פה כמה אינדיאנים ‏שהגניבו משקה חריף.
‏אולי אפילו התמזל מזלם בקלפים ‏והם זכו באקדח קטן,
‏אבל איני יודע דבר על מה שהם השתתפו בו.
‏את זה החוק יחליט.
‏החוק נוטה להחליט כאן ‏דברים אחרת, אדוני המושל.
‏הילידים האלה פה?
‏הם רואים איך אנחנו, הלבנים, ‏מוחקים את בני עמם מעל פני האדמה,
‏אז יש להם חוקים משלהם.
‏אנשי ההרים, הם רואים ‏איך אחרים באים ולוקחים אדמות
‏שבמשך שנים הם עבדו, ‏לכן יש להם חוקים משלהם.
‏ואני?
‏אני פשוט מנסה לא להסתבך ‏ולדאוג לעניינים שלי.
‏התקווה היא שאדם… שמאמין באל שוחר שלום כמוך
‏יכול להעריך את זה שאחרים ‏פשוט מנסים לעשות את המיטב.
‏האדמה שלי משתרעת ‏כ-20 קילומטרים בהמשך הנהר.
‏יש שטח יפה ופתוח ממש מעבר לזה,
‏שם ניתן להקים מוצב רווחי.
‏אני מניח שכדאי שאלך להסתכל.
‏תגיד לי אם תצטרך עזרה להקים אותו.
‏יום טוב, מר ברידג'ר.
‏נראה לך שזה סוף הסיפור?
‏ממש לא, סאמי.
‏הם באו לחפש אותי.
‏המורמונים יהרגו את כולכם.
‏כדי להגיע אליי.
‏יהרגו.
‏אותך.
‏את הבן שלך.
‏הם יהרגו אותו כדי להגיע אליי.
‏כל השושוני.
‏יהרגו.
‏אני לא יודעת מה עבר לי בראש ‏כשהבאתי אותו לפה.
‏לא הייתה לך הרבה ברירה, נכון?
‏הייתה לי ברירה. ‏יכולתי למצוא איזו עיר במזרח,
‏מקום שבו לא ימצאו אותנו.
‏לא. הם היו מוצאים אתכם, ‏לאן שלא הייתם הולכים.
‏את שווה יותר מדי כסף.
‏עושים מה שחייבים.
‏נכון?
‏לפחות הילד עדיין איתך.
‏אתה איבדת את שלך.
‏צר לי.
‏תגיד לי את שמו?
‏מה ראית?
‏זאבים.
‏מה העניין?
‏אייזק.
‏מה העניין?
‏זאבים.
‏אם ירגישו נועזים מספיק, ‏הם יטרפו את הסוסים.
‏החום של דווין עדיין נמוך. ‏-יופי.
‏חייבים לזוז.
‏הוא ירכב איתי.
‏נצא עכשיו? ‏-ברגע שנוכל.
‏כמה הכי רחוק מערבה היית?
‏עמק סולט לייק.
‏חיפשנו שם אדמה חדשה לשושוני,
‏אבל ציפור חורף לא רצתה ‏להעביר שוב את הכפר שלה.
‏לכן עזבת עם המשפחה שלך?
‏לכן העברתי את המשפחה שלי.
‏למען סיכוי טוב יותר לשרוד.
‏אבל אין דבר כזה "מוגנים" בעולם הזה,
‏ושום אל או בורא שניתן לבקש מהם עזרה ‏או תשובות כשזקוקים להן יותר מכול.
‏אתה באמת מאמין בזה?
‏אני יודע את זה.
‏אז אתה מפנה את הגב לעולם?
‏כדי שלא תצטרך לחשוש ששוב תאבד מישהו
‏שאולי תאהב?
‏זאת הייתה התוכנית.
‏הם הרגו את החיילים.
‏הם יבואו להרוג אותנו.
‏לא עשינו כל רע.
‏הם יחפשו ויהרגו אותה.
‏יהרגו את כולנו.
‏כמה יבואו?
‏רבים מדי.
‏לא אתן לנוספים למות.
‏נעבור מערבה…
‏כפי שקיני דה-דאוון אמר לנו לעשות.
‏לא תוכלו לברוח לנצח.
‏הלבנים תמיד ימצאו אתכם.
‏אני אלך אליהם. אסגיר את עצמי.
‏לא. עכשיו את איתנו.
‏אם הם רוצים להילחם, נילחם.
‏אתה מסוגל לרכוב? לצאת מהשלג והקור?
‏כן, אדוני.
‏נצא בבוקר?
‏לא. הלילה.
‏שהינו פה יותר מדי.
‏אתה צריך עוד? אני יודעת איפה יש.
‏קחי.
‏כנראה אהיה נכה אפילו יותר עכשיו.
‏אין בך שום דבר נכה.
‏מעולם לא היה.
‏מתי מזג האוויר יתחיל להתחמם? ‏-בקרוב.
‏ברגע שנגיע לשטח נמוך יותר.
‏כמה זמן עד שנגיע לשטח נמוך…
‏תשתטחו!
‏תמשיכו לזוז!
‏נפצעת?
‏איפה אימא שלי?
‏נגמרו הקליעים.
‏הם יוצאים!
‏תירו בבן זונה! ‏-זהירות!
‏תירו בו!
‏לעזאזל!
‏מר ריד!
‏אהרוג את שניהם!
‏אני נשבע באלוהים, אהרוג אותם!
‏תתחילי לצעוק כדי שאדע איפה את!
‏אהרוג את שניהם, אני נשבע ב…
‏איפה אימא שלי?
‏איפה היא?
‏איפה אימא שלי?
‏אימא!
‏איפה אימא שלי?
‏איפה היא?
‏תגיד לי!
‏תגיד לי, לעזאזל! איפה היא?
‏הם לקחו אותה.
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם