Оригінальний серіал Нетфлікс
Генерале Стаффорд, пишу вам критично важливої миті,
як з тактичної, так і з моральної точки зору.
Десять днів тому, сьомого вересня, на півдні Території Юта,
двісті поселенців з Арканзасу потрапили в засідку і були вбиті на Старій
Іспанській Стежці.
Після розслідування та опитування тих, хто вижив, немає жодних сумнівів,
що цей напад був організований і здійснений
членами Мормонської Церкви…
-З відома і схвалення… -… губернатора Бригама Янґа.
Прошу негайно відправити до Форту Бріджер п'ятсот додаткових солдатів…
…щоб допомогти ліквідувати мормонські сили до того, як вони стануть…
сильнішими та чисельнішими.
З повагою, капітан Едмунд Деллінджер".
Необачні помилки брата Волзі поставили нашу справу під загрозу,
саме виживання нашого народу!
Сорок років наших братів і сестер виганяли з домівок!
Господи, пробач, що…
Били, спалювали і вбивали ті, хто боїться того, у що ми віримо!
І не сумнівайтеся, вони продовжать нападати,
доки наш народ не пропаде навік!
Ми не можемо цього допустити.
І ми не дозволимо цьому трапитись!
Ми – обрані!
Не вони!
Утисків і переслідувань уже не буде!
І зміниться наша…
ПЕРВІСНА АМЕРИКА
Капітане.
Лейтенанте.
Якісь проблеми?
Ні, сер.
Я зустрів людей Джонсона у Форті Бріджер. Вони їдуть до Ґілберта.
Самі доставлять листа Джонсону, коли прибудуть.
Сказали, що це терміново?
Вони запевнили, що зупинок не буде.
Що ж, тоді чекаємо на підкріплення.
Якщо його не буде – то підемо самі.
В нас замало солдатів.
Саме тому ми чекаємо.
Де дружина Пратта?
Вона поїхала.
Куди?
На захід.
Певно до людей, з якими прибула.
Мормони, які напали на моїх людей.
Я бачила їх.
А вони – мене.
Солдати сказали, що мій чоловік живий.
Що він шукає мене.
Але ти повернулася сюди.
Я не готова, щоб мене знайшли.
Бачили когось?
Ні.
Але вони йдуть.
Це питання часу.
У нього досі лихоманка.
Нам треба їхати.
Він не зможе в такому стані.
У мене є те, про що ви казали…
Стало гірше.
Ми маємо прийняти рішення.
Щодо чого?
Ні, тільки не це.
-Якщо інфекція… -Ми не відріжемо ногу.
Якщо інфекція пошириться…
Ні!!!
Дружні вершники наближаються!
А ось і він.
Усміхнений і побожний.
Сподівається, я не помічу, як він хапатиме мене за яйця.
Мабуть, хоче обговорити ту свинячу справу.
Гадаю, що так.
Адже Бог, найімовірніше, шепоче йому на вухо,
що всі свині на цій території належать мормонам.
Як ти ставишся до Отця, Сина, і Святого Духа, Семмі?
Чесно, я над цим не замислювався.
Принаймні, з дитинства.
Думав лише про лепреконів і горщик золота.
Вітаю, губернаторе.
Містере Бріджер.
Можете приділити нам хвилинку, щоб продовжити попередню розмову?
Чому ж ні.
Та спершу знайду бляшану миску, щоб запхати в штани.
Захищу найцінніше.
Я чув, що сталося непорозуміння…
…з моїми людьми щодо ваших свиней.
Думаю, ваші люди мене зрозуміли.
Особливо брат Дикий Білл.
Як його нога?
От саме таких випадків я стараюся уникнути.
Я хочу, щоб між нами не виникало жодних суперечок.
Тож, сподіваюсь, ми порозуміємося.
Ось моя пропозиція щодо вашого закладу. І я вірю,
що вона здасться вам справедливою.
Багато мозолів я отримав від цього Форту.
Починалося все як кузня і стайня.
Тепер це зупинка для більшості іммігрантів на шляху до раю.
Тож я не погоджуся з тим, що ваша пропозиція справедлива,
губернаторе.
Тоді я готовий почути вашу ціну, містере Бріджер.
Що чекає мене після від'їзду?
-Чи доведеться починати все спочатку? -Моя покупка передбачає, що ви не
заснуєте форт ніде у цій місцевості.
Це буде ще важче для мене.
Я вирушу в дорогу вранці, містере Бріджер.
Сподіваюся, ви дасте мені відповідь перед від'їздом.
Здається, до вашого речення варто
в кінці додати "інакше…"
Я чекатиму вашої відповіді… Вранці.
Єдине, що викликає більше занепокоєння за хитрий розум Бригама Янґа,
– це його почуття справедливості щодо так званої Землі Обітованої.
-Як тебе звати? -Шарлотта.
Боже, благослови Шарлотту.
Його бажання контролювати Форт Бріджер відображає його бажання контролювати
всю Територію Юти.
Як Форт Бріджер, так і Юта. Як Юта – так і вся мормонська релігія.
Якщо йому дозволять перемогти, ця беззаконна земля порине
у ще більшу темряву.
Я боюся цієї темряви, бо жоден людина, жодна дитина не вбережеться від її гніву.
Я випадково заснула.
Стало гірше.
Ми ж можемо ще щось зробити.
Що?
Що? Ні, ні, ми…
Стій! Я сказала ні! Не треба!
-Стій! Стій! -Мамо! Що відбувається?! Мамо!
Годі!
-Припини! -Що відбувається?!
Я не різатиму ногу!
Зробіть це.
Це просто біль.
Просто біль.
Вчора на світанку я спостерігав, як гризлі перепливав річку Кейн.
Я бачив, як сонце освічувало золотом
хутро за його вухами, як золотий ореол сяяв навколо
його величезної голови.
Я почувався смиренним і був вражений силою та грацією цієї величної істоти.
Мене охопило відчуття, що цією Землею керують
такі колосальні сили, про які ми навіть не здогадуємось.
Я обох вас побив.
-Досить. -Моя взяла.
Так. Схоже, удача на твоєму боці, О'Меллі.
Я пас.
Хлопці, у вас є папір?
Візьміть карти, лейтенанте.
Вони здебільшого гівняні.
Є відповіді на запитання, які поки що лишаються за
межами нашого розуміння.
Я сподіваюся, що для всіх нас існують мирні
прекрасні можливості.
Я сподіваюся, що краса, яку я бачу в цих землях…
…має більшу силу, ніж темрява.
Я намагався сказати вам.
Я сподіваюся,
що в наші найтемніші і найважчі дні ця любов послужить надійним прихистком…
…який виведе нас усіх з круговерті страхів,
що штовхають людей в ці чорні й моторошні куточки пекла. Я сподіваюся,
що любов врятує нас усіх.
Йому краще.
Так.
Отже, ми скоро їдемо.
Так.
До Крукс-Спрінґс?
Умгу.
Що ближче ми до нього, то менше я вірю у Крукс-Спрінґс.
Відвезете нас в Каліфорнію?
Чула, там прекрасний океан.
Їдьмо до океану?
Я не маю справ у Каліфорнії.
-Особливо з жінкою і калікою. -Цього я не казав.
Тоді в Крукс-Спрінґс.
Його батько досить порядна людина. Він…
Ну…
Я знала і гірших.
Може, він побачить Девіна і усміхеться.
Він через таке пройшов, що суворий погляд батька
– це не так вже й погано.
-Може, ви могли б… -Я перевірю коней.
Маєте щось проти Каліфорнії?
Ні.
Не вмієте плавати?
Я вмію плавати.
Вірджиле, я нічого не бачу!
Вони… могли піти лише вгору.
Як ви зазначили у нашій першій розмові, військова служба не має майбутнього.
Принаймні, здорового.
Її тут нема. Дружини Пратта.
-Її нема. -Ти про що?
Ми обшукали тут кожен куток.
Вона поїхала.
Капітан сказав – на захід.
Схоже, їй сподобалося у Шошонів.
Тоді в нас незакінчені справи.
Я бачив селище.
Там тільки жінки та діти.
Червоне Перо.
Вона приїздила з ним.
Він – не жінка і не дитина.
У нас достатньо зброї, щоб розібратись.
Я з цим покінчу.
-Раз і назавжди. -Це вирішить брат Янґ.
Не я і не ти.
Щасти вам у починаннях, сержанте.
Сьогодні розмова про те, хто ми є як народ.
Що ми відстоюємо.
Знаєте, нам за це світить пекло.
Господь допоможе тим, хто сам собі допомагає.
Містере Бріджер.
Губернаторе.
Можливо, я забув сказати, що повертаюся у Солт-Лейк.
Ні, ви казали.
І я мав назвати вам суму, яку вважаю справедливою.
Як виявилося, її в мене нема.
Тож, боюся, я ще затримаюсь у цьому Форті.
А я сподівався, що ми з вами дійдемо згоди.
Знову ви про сподівання.
Гаразд.
Маю ордер від судді Леонідаса Шейвера на ваш арешт.
Читай, брате.
За незаконне сприяння та підбурювання індіанців, а також за продаж алкоголю,
зброї та набоїв…
…з метою пограбування та розв'язання війни проти громадян Сполучених Штатів.
Цей ордер видано на арешт Джеймса Фелікса Бріджера.
Ваш суддя написав багато слів.
І, щиро кажучи… Я забув, що там було спочатку.
Тут сказано, що продаж зброї індіанцям
є державною зрадою.
І я маю право притягнути вас до відповідальності… За такі дії.
Ну, можливо, кілька індіанців тут потайки випивали.
Може, навіть виграли в карти пістолет… Але, хай що вони робили
– я про це не знав.
Це вирішить закон.
У нас тут інакші закони, губернаторе.
Індіанці тут…
Бачать, як ми, білі, стираємо їхній народ з лиця землі.
Тож у них свої закони.
У горян забирають золоті копальні, де вони працювали роками,
у них теж власні закони.
А я…
Займаюся своїми справами і не висовуюся.
Сподіваюся, що така… миролюбна і богобоязна людина, як ви,
цінуватиме віддані старання інших.
Моя земля тягнеться на дванадцать миль униз по річці.
За нею є гарна відкрита місцевість, що стане прибутковим постом.
Гадаю, мені варто її оглянути.
Дайте знати, як знадобиться допомога.
Бувайте, містере Бріджер.
Гадаєш, все?
Та звісно ж ні, Семмі.
Вони шукали мене.
Мормони вас усіх вб'ють.
Через мене.
Вб'ють.
Тебе.
Твого сина.
Вони вб'ють його, за мене.
Усіх шошонів.
Вб'ють.
Про що я думала, ведучи його сюди…?
Ви не мали вибору, хіба ні?
Я мала вибір. Піти в якесь інше місто на сході,
де нас не знайдуть.
Ні. Вони б знайшли вас будь-де.
Забагато грошей.
Ми робимо те, що мусимо.
Чи не так?
Принаймні, хлопчик досі з вами.
Ви свого втратили.
Мені шкода.
Як його звали?
Є сліди вершників?
Вовки.
Що вона каже?
-Айзеку. -Ні!
Айзеку.
Що таке?
Вовки.
Якщо осміліють – з'їдять коней.
Лихоманка минає.
Чудово.
Треба їхати.
Він їде зі мною.
Зараз?
Щойно зможемо.
Ви бували на заході?
В Долині Солоного Озера.
Ми шукали нові землі для шошонів, та Зимова Птаха не хотіла знов переїздити.
Тому ви поїхали з сім'єю?
Я перевіз свою сім'ю.
Щоб мати шанс на виживання.
Та, з'ясувалося, всюди чатує небезпека, немає Бога чи Творця,
до якого можна звернутися по допомогу, коли потребуєш.
Айзеку, ви справді в це вірите?
Я знаю це.
Ви відвертаєтесь від світу?
Щоб більше ніколи не хвилюватися, що… можете втратити близьких?
Такий був план.
Вони вбили солдатів!
Вони прийдуть по нас.
Ми не зробили нічого поганого.
Вони прийдуть, щоб знайти і вбити її.
Вбити всіх нас.
Скільки їх?
Забагато.
Я не дозволю загинути ще комусь.
Ми підемо на захід… Як сказав нам Кіні Да-Давон.
Ти не можеш тікати вічно.
Білі все одно знайдуть тебе.
Я піду до них.
Віддам себе.
Ні. Тепер ти з нами.
Хочуть битися – битимемось.
Так.
Готовий їхати? Вибратися з холоду?
Так, сер.
Поїдемо вранці?
Ні. Вночі.
Щойно зможемо.
Вам треба ще? Я знаю, де.
Швидше.
Тепер стану ще більшим калікою.
Ти не був калікою.
Ніколи.
А скоро вже потеплішає?
Скоро.
Коли спустимося.
-А нам довго спускатися? -Чш-ш-ш.
Лягайте! Вниз!
Ти поранений?
Де моя мама?
Чш-ш-ш.
Заряджає.
Містере Рід!
Я вб'ю їх обох!
Богом клянуся, я вб'ю їх!
Починай кричати, щоб я знав, де ти!
Я вб'ю їх, присягаюсь…
Де моя мама?
Де вона?!
Де моя мама?! Мамо!
Мамо!
Де моя мама?!
Де вона? Де вона?!
Кажи!
-Кажи мені, виродку! Де вона?! -Вони… забрали її.