‫איך יכולת לא לדעת את זה?‬
‫פגשתי אותה לראשונה,‬ ‫לא ידעתי איך היא נראית.‬
‫לא היה אכפת לנו אם זה הולך להיות בן‬ ‫או בת, אבל אני כל כך שמחה שזה בן.‬
‫הם יכולים להיות החברים הכי טובים.‬ ‫-אשמח לזה.‬
‫היי, חבר, תגיד שלום לחבר הכי טוב שלך.‬ ‫-כן, הנה. תן כיף.‬
‫הם הולכים לתת כיף.‬
‫את יודעת מה עלינו לעשות?‬ ‫טיולי קמפינג משפחתיים.‬
‫תמיד רציתי להיות מהמשפחות‬ ‫שיוצאות למסעות מחנאות עם חברים.‬
‫נביא כיריים ניידות ונבשל ארוחות גורמה.‬
‫כן, אני מתה על הרעיון.‬ ‫-זה פשוט נשמע כמו כל כך הרבה עבודה!‬
‫מה לגבי מלונות? אני אוהב מלונות.‬
‫התינוק סאם הולך לאהוב מחנאות.‬ ‫-חכו.‬
‫אתם בחרתם שם?‬ ‫-סמואל.‬
‫אנחנו קוראים לו על שם אבא של אלסה.‬
‫שנגיד לכם את שלנו?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫השם שלו הולך להיות...‬ ‫-ארלו.‬
‫ארלו...‬ ‫-ארלו!‬
‫ארלו הוא כזה חתיכת חרא!‬ ‫-קייסי.‬
‫לא, היא צודקת. הילד הזה חתיכת חרא.‬ ‫-כן!‬
‫חתיכת חרא או לא... זה פשוט מגעיל‬ ‫לומר את זה בקול רם.‬
‫אני מוצא את זה ממריץ. "חתיכת חרא".‬ ‫-עלינו לטפל בזה ברוגע.‬
‫אני מתכוונת ללכת לבית שלו ברוגע‬ ‫ולהפגיש בין ראש האפונה שלו לאת חפירה.‬
‫זה תמיד קשה לצאת אל העולם.‬
‫זה נכון: מישהו צריך להרוג את הילד הזה.‬ ‫זו עובדה.‬
‫אני יודעת שאתם משתעשעים, אבל זה לא עוזר.‬
‫אתם יכולים להיות בשקט?‬
‫לכן אתה צריך את המשפחה שלך.‬
‫אני מנסה לשמוע את ציוציה הראשונים.‬
‫טוב, אני הולכת לשבת עליך כמו על ביצה.‬
‫לא. אל תשבי עלי כמו...‬ ‫-כן.‬
‫אל! תפסיקי לשבת עלי כמו על ביצה.‬ ‫אני לא ביצה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי, פייג׳.‬
‫סמואל.‬
‫איך האצבע שלך?‬ ‫האחת שחתכת, אני מתכוון.‬
‫אני יודעת לאיזו התכוונת.‬
‫והיא בסדר. תודה.‬
‫הולכת להיות צלקת, אבל...‬
‫לאיזה אישה משפיעה אין סיפור של כאב בעברה?‬
‫אוקיי.‬
‫ובכן, רציתי לומר שאני מצטער,‬ ‫ושאני מרגיש רע ששיקרתי.‬
‫אני לא באמת עושה הרבה דברים מיניים‬ ‫עם בנות אחרות.‬
‫אני לא עושה שום דברים מיניים עם אף בת.‬
‫אני יודעת.‬
‫עשיתי חקירה מעמיקה במדיה החברתית,‬ ‫אבל נחמד לשמוע את זה מפיו של הסוס.‬
‫האם זה עלבון או ביטוי?‬
‫ביטוי.‬
‫אוסיף את זה לרשימה.‬
‫הבאתי לך את זה לטלפון שלך.‬
‫חשבתי שזה יעזור לך להקליד‬ ‫מאחר והאצבע שלך חבושה.‬
‫עט מגע למסך.‬
‫לעזאזל, סאם.‬
‫כן, ממש רציתי להמשיך לכעוס עליך הפעם,‬ ‫אבל...‬
‫בסדר!‬
‫אני מקבלת ואני גם סולחת לך.‬
‫אוקיי, טוב.‬ ‫-אבל יש לי טובה לבקש.‬
‫לא יודעת אם אתה יודע או לא,‬ ‫אבל אני סהרורית.‬
‫לא ידעתי את זה.‬ ‫-הו, כן.‬
‫אימא שלי אומרת שזה בגלל‬ ‫שיש לי המון אנרגיה,‬
‫שאני לא יכולה לשבת בשקט‬ ‫אפילו כשאני ישנה.‬
‫פעם אחת אפילו ניקיתי את שתי המקלחות‬ ‫תוך כדי שינה.‬
‫אבל אני קצת דואגת מעוצר הבוגרים.‬
‫כל המחזור מבלה את ליל סיום הלימודים‬ ‫נעול בתוך בית הספר.‬
‫פשוט... אני צריכה מישהו שישגיח עלי‬ ‫כשאני ישנה, כדי שלא אשוטט איפשהו.‬
‫את רוצה שאהיה במקום אחר כל הלילה?‬
‫כן.‬
‫אמרת לא?‬ ‫-כמובן.‬
‫אחי, זו מסיבת פיג׳מות עם איזה 100 בחורות.‬ ‫הן מתחננות שתשכב איתן.‬
‫לא ראיתי שום דבר על זה בפלייר.‬
‫חוץ מזה, גם אם רציתי ללכת,‬ ‫אני לא יכול. כדי לישון,‬
‫אני צריך להיות מגולגל במיטה שלי,‬ ‫כמו בוריטו.‬
‫אני מבין את זה.‬ ‫הארנבון אוהב את המאורה,‬
‫העכברון אוהב את החור,‬ ‫הנזלת אוהבת את הנחיריים.‬
‫אבל אתה תלך לקולג׳ בנקודה מסויימת,‬
‫וזה יהיה 1,000 לילות מחוץ לבית.‬
‫קודם כל, החשבון שלך שגוי.‬
‫זה לא יהיה 1,000 לילות.‬
‫זה יהיה בערך 180 ימים בשנה,‬ ‫מה שיוצא...‬
‫שבע מאות ועשרים ימים.‬ ‫-אוקיי. אני רק אומר‬
‫שיהיה טוב לתרגל שינה במקום אחר.‬
‫כמו מסע תרגול?‬ ‫-אכן.‬
‫היי, אתה יכול לישון אצלי.‬ ‫השותפים שלי הם מגניבים ביותר.‬
‫ואם תרגיש מוצף, פשוט אקפיץ אותך הבייתה.‬ ‫לא מאמץ עבורי.‬
‫למה אתה מחליף נעליים?‬ ‫-אלו נעלי הקקי שלי.‬
‫ככה אף אחד לא יודע שזה אני בשירותים,‬ ‫כי הם לא רואים את נעליי מתחת לדלת.‬
‫אלו נראות כמו הנעליים של בוב.‬ ‫-בדיוק. תמיד חושב.‬
‫נתראה.‬
‫אלוהים.‬
‫לא השתמשנו בדבר הזה שנים,‬ ‫אני מופתעת שהוא עדיין מתנפח.‬
‫אתה יודע, אתה באמת לא צריך לישון כאן בחוץ.‬ ‫יש רוח פרצים, נכון?‬
‫כלומר, אוכל לישון על הספה.‬
‫לא, זה בסדר. אני אוהב שיש לי את המקום.‬
‫ובכן, במקרה הזה...‬
‫חבילת טיפול למרפסת.‬
‫שמיכות, כי אלה שלקחת מגרדות.‬
‫תנור חימום, לחום ולרעש לבן.‬
‫מסכת עיניים, ככה בבוקר, אם זה בהיר מדי...‬
‫ומנורת לילה, למקרה שבלילה,‬ ‫זה חשוך מדי.‬
‫אלסה, אני אדם בוגר.‬ ‫איני צריך מנורת לילה.‬
‫אוקיי. בסדר.‬
‫אז, בדיוק סיימתי שיחת טלפון עם הולי סייקס,‬
‫ואני קופצת לשם כדי לדבר על מה שקרה‬ ‫בין ארלו וסאם.‬
‫ובכן, למה את?‬
‫מה?‬ ‫-למה את?‬
‫אוכל להגן על סאם. עשיתי את זה כל הזמן‬ ‫כשלא היית פה.‬
‫אוקיי, אז...‬
‫אתה רוצה ללכת לדבר איתם?‬
‫זה יותר הגיוני.‬
‫אני עדיין חבר של תיאו, את לא היית בקשר‬ ‫עם הולי כבר כמה, עשר שנים?‬
‫שתים עשרה וחצי.‬
‫בדיוק.‬
‫אוקיי, אתה צודק, שנינו נלך,‬ ‫שנינו הוריו.‬
‫בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫אני הולכת להשאיר לך את מנורת הלילה,‬ ‫רק למקרה.‬
‫זו היחידה שמצאתי, גבר.‬ ‫דרדסית.‬
‫- אוואן טובה: היי, רוצה לדבר? את שם?‬ ‫מצטער על דבריי. -‬
‫גוזלי פינגווינים הכי פגיעים‬ ‫בשבועות הראשונים לחייהם.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫נוצות הנעורים שלהם עדיין לא צמחו,‬
‫אז הם רק כדורים קטנים של פוך.‬
‫הוא כזה אידיוט!‬
‫הוא צעק וזרק דברים...‬
‫ואמרתי לו, ״חבוב, תלך!״‬
‫אבל מה זה משנה.‬ ‫אני לא מפחדת מהחלאה הזה.‬
‫מה עם הילדים?‬ ‫-לקחתי אותם לסבתא שלי.‬
‫אבל אין לה הרבה מקום, אז...‬ ‫-הו, את נשארת כאן.‬
‫אוקיי. תודה.‬
‫סאם, זאת איזי.‬
‫איזי, זה סאם.‬ ‫-אין זמן. אני עסוק.‬
‫נראה שהוא מחבב אותך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אורז את דבריי.‬ ‫-למה? אתה לא הולך למקומות.‬
‫אני הולך לישון אצל זאהיד‬ ‫וללמוד איך לעשות זאת‬
‫למתי שאלך לעוצר של הבגירים‬ ‫ולקולג׳ ובסופו של דבר למשגלים.‬
‫את יודעת, זה נשמע כמו רעיון לא נוראי.‬
‫חשבתי ככה גם.‬
‫אני חושב שיש לי את הכל.‬
‫אדיסון. שאביא איתי את אדיסון?‬ ‫-לא, תעזוב את הצב.‬
‫צב יבשה.‬ ‫-צב יבשה.‬
‫חנונים.‬
‫אבל...‬
‫אני צריך את אדיסון.‬
‫מה אם לא אירדם בלי הקול‬ ‫של רגליו הקטנות על הזכוכית,‬
‫או הריח של המזון שלו,‬ ‫מנשב דרך פתח המיכל?‬
‫אולי זה רעיון רע.‬ ‫אולי לא כדאי שאלך.‬
‫סאם...‬ ‫-למה שלא תשאיר את אדיסון פה,‬
‫היכן שנוח לו?‬ ‫אבל תיקח את מיכל האוכל שלו,‬
‫כך שאם תתגעגע אליו או תחוש מתוח,‬ ‫תוכל להריח את זה.‬
‫חוש הריח הוא מעורר הזיכרון הגדול ביותר‬ ‫של כל החושים.‬
‫זה לא רעיון רע.‬
‫קוראים לך איזי?‬ ‫-כן.‬
‫ובכן, זה הכל.‬
‫את תהי בסדר בלעדי?‬ ‫-כן, אני בטוחה שאסתדר.‬
‫ביי.‬
‫אני שמחה שאת מחבבת את סאם.‬ ‫-מה יש לא לחבב? הוא מגניב.‬
‫האם זה החדר שלך?‬
‫אני תוהה אם הם חידשו משהו בבית?‬
‫ובכן, תיאו אמר לי שהם בנו‬ ‫את האמבטיה הראשית.‬
‫נחמד.‬
‫תעשי לי טובה ופשוט...‬
‫בבקשה אל תעלי את מה שזה לא היה שקרה.‬
‫מה שזה לא היה שקרה?‬
‫אתה יודע מה קרה.‬
‫הם לא הזמינו אותנו למסיבה או משהו, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני לא מאמינה שאתה לא זוכר.‬
‫הם לקחו את הרעיון שלי לטיול מחנאות משפחתי‬
‫ואז הם הרחיקו אותנו.‬
‫הלכנו כמה פעמים, נכון?‬
‫כן. ואז כשזה נהיה קשה מדי עם סאם,‬
‫הם הפסיקו להזמין אותנו‬ ‫והתחילו להזמין משפחות אחרות.‬
‫אבל הוא שנא את זה. היינו מפסיקים ללכת‬ ‫בכל מקרה.‬
‫כן, זו לא הנקודה.‬ ‫זו הייתה אמורה להיות החלטה שלנו.‬
‫פשוט נראה כאילו...‬
‫סיבה די צולעת לסיים חברות.‬
‫ובכן, הסכמת איתי על זה בזמנו.‬
‫לא, אני לא.‬
‫פשוט נתתי לך לקבל את כל ההחלטות.‬
‫אפרוחי פינגווין בדרך כלל דורשים‬ ‫הורים קשובים כדי לשרוד,‬
‫אבל בכמה מינים, אפרוחים מפותחים חלקית‬ ‫יתאספו בקבוצות ״מעון שיתופי״...‬
‫סאמנתה, זו הטירה שלי.‬
‫שמספקות הגנה מטורפים וסכנות.‬
‫זה נחמד שיש מעון שיתופי.‬ ‫-סאם, תכיר את השותפים שלי.‬
‫אנחנו ההורים שלו.‬
‫אבל אנחנו חיים יחד,‬ ‫אז טכנית אנחנו...‬
‫מנוצלים על ידי הבן שלנו.‬ ‫-מילותייך פוגעות, אישה.‬
‫קרא לי אימא או שתשלם שכירות.‬ ‫-אביא את האוכל, אימא.‬
‫סאם, אנחנו נרגשים שאתה כאן.‬
‫כן.‬ ‫-שמענו כל כך הרבה עלייך.‬
‫אתה ממש עזרת לבן שלנו.‬
‫מאז שהוא פגש אותך, הוא מתוק יותר,‬ ‫מצפוני יותר.‬
‫ובכן, זאהיד הוא האחד שעזר לי.‬
‫בנכם הוא האיש הכי חכם שאני מכיר.‬
‫חכם?‬ ‫-חוכמולוג, אולי.‬
‫אני מתכוונת, יש לו בהחלט פוטנציאל,‬ ‫אבל הוא מעולם לא היה ממש ממוקד.‬
‫ובכן, הוא מאוד ממוקד כשזה קשור לבנות.‬
‫זה לא משנה מה הוא עושה,‬ ‫אם חתיכה נכנסת לחנות‬
‫הוא יזרוק לגמרי את העבודה...‬ ‫-אוקיי, בואו נאכל...‬
‫אני מקווה שזה בסדר, סאם, אבל התקשרתי לאימך‬ ‫כדי לבדוק מה האוכל המועדף עליך.‬
‫הו אלוהים, זה חם.‬ ‫-איטריות חמאה?‬
‫כולנו מאוד נרגשים שאתה ישן כאן.‬
‫זה כל כך מרשים שאתה מתרגל בשביל הקולג׳.‬
‫הלוואי וזאהיד היה הולך לקולג׳.‬ ‫-טוב, מספיק עם זה.‬
‫איך אטריות החמאה, חבר?‬ ‫-השניות הכי טובות שאכלתי.‬
‫הו, תודה.‬
‫גרדנרים.‬ ‫-היי.‬
‫היכנסו, בבקשה.‬
‫כל כך טוב ל...‬ ‫-הו, גם אתכם.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני יכול להביא לכם משקה?‬ ‫-יין לבן... בירה כהה.‬
‫כן.‬ ‫-אני זוכר.‬
‫למה שלא... תיכנסו, שבו.‬ ‫-כן.‬
‫הו, אח חדש, אה?‬
‫רק אבן חדשה.‬
‫יפה.‬
‫אוקיי.‬
‫ראשית... אנחנו רוצים להתנצל.‬ ‫-אנחנו כל כך... מצטערים ומרגישים כל כך...‬
‫נורא ונבוכים על האופן שבו ארלו התנהג.‬
‫הנה צ׳ק עבור סאם.‬
‫וקנינו לו טלפון חדש.‬
‫הו, וואו.‬
‫זה לא נדרש.‬
‫סאם, הוא פשוט החליף את המסך בטכטרופוליס‬ ‫בחינם.‬
‫תשמרו את זה, באמת.‬ ‫-אנחנו פשוט... מרגישים נורא.‬
‫אתם יודעים איך...‬ ‫לארלו תמיד היו בעיות התנהגותיות,‬
‫מאז שהוא היה קטן.‬
‫אנחנו... אנחנו לקחנו אותו למטפל‬ ‫לפני מספר שנים, אבל זה לא עזר.‬
‫פינקנו אותו, זה מה שזה.‬
‫אני פשוט הולכת להגיד את זה...‬
‫אנחנו מתגעגעים אליכם.‬
‫וזה שאנחנו לא חברים, זה טיפשי.‬
‫״וזה היה כל כך מטופש להפליא,‬ ‫הוא לא העז לספר לאף אחד‬
‫שבזמן שהוא גישש למצוא את מתג האור,‬
‫טופר מעוקל ואיום‬
‫- "זה", סטפן קינג -‬
‫התמקם קלות על פרק ידו...״‬ ‫-אוקיי, תפסיקי.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫לא, תקראי.‬
‫לא, אני מפסיקה. זה מפחיד מדי.‬
‫תודה על שבנית את המבצר המגוחך הזה‬
‫והקראת לי סיפור אימה‬ ‫רק כדי להסיח את דעתי ממה שקורה.‬
‫כן.‬
‫אנחנו יכולים להישאר כאן לנצח אם תרצי.‬
‫אנחנו יכולות להשתין בפחית,‬ ‫ללמוד בקולג׳ באינטרנט.‬
‫נוכל...‬ ‫-הו, כן?‬
‫את יודעת, להזדקן כאן ו...‬
‫להביא שני חתולים.‬
‫ניוטון?‬ ‫-כן.‬
‫זה עלול להישמע עלוב, אבל...‬
‫את, כאילו, האדם האהוב עלי.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫האם זה טרגי כי נפגשנו רק לפני כמה זמן?‬
‫לא.‬
‫את האדם האהוב עלי גם.‬
‫אבל אל תספר לשאריס כי היא תהרוג אותך.‬
‫הבנתי.‬
‫ברוכים הבאים למאורת הדרקון, חבר.‬ ‫עשיתי מה שיכולתי לאטום רעשים בחדר.‬
‫לדוגמה, כיסיתי את המזרן הזה‬ ‫כדי שהוא לא יעשה רעש בלילה.‬
‫והשאלתי את מפיץ הריח היוקרתי הזה‬ ‫מהשותפה שלי...‬
‫אימא שלך?‬ ‫-השותפה שלי...‬
‫כדי לגרום לחדר להריח טוב.‬ ‫הנחתי שאתה אוהב אקליפטוס.‬
‫כמו קואלות. כן.‬
‫כן. אחרון חביב, תאורה.‬
‫תרגיש את האחווה.‬
‫השותפים שלי מכרו את מנורת הלבה שלי‬ ‫בקרייגסליסט, אז נאלץ להסתפק בזה.‬
‫- הידד! -‬
‫וואו, אלו הרבה גביעים.‬
‫כן, זה טיפשי לשים את כולם כאן,‬ ‫אבל אני חושבת שארלו גאה בהם.‬
‫אז...‬ ‫-לא, אני בטוחה בזה.‬
‫אז סאם עושה ספורט או...?‬
‫לא, הוא הרבה יותר בעניין של אמנות‬ ‫וביולוגיה.‬
‫הו, בחור חכם.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫למעשה, הלילה הוא ישן בפעם הראשונה אצל חבר.‬
‫אני מתכוונת, זה קצת...‬
‫מאוחר, אבל את יודעת,‬ ‫אנחנו כל כך גאים בו.‬
‫היי, אני רואה שטיולי המחנאות‬ ‫עדיין הולכים חזק.‬
‫עשינו דבר מחורבן.‬
‫מה?‬
‫לא היינו צריכים להפסיק להזמין אתכם‬ ‫לטיולים האלו.‬
‫הרגשתי רע בקשר לזה תמיד אבל פשוט לא ידעתי‬ ‫איך...‬
‫זה הרגיש כאילו יותר מדי זמן...‬
‫בכל מקרה, אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫נראה שהן מסתדרות.‬ ‫-יופי.‬
‫הדבר הזה נמשך יותר מדי זמן.‬
‫כלומר, למי אכפת מטיול מחנאות טיפשי‬
‫שקרה לפני יותר מעשר שנים?‬
‫בדיוק. ואתה יודע, בכנות,‬
‫זה היה הגיוני שהולי והילדים לא רצו‬ ‫להסתובב עם סאם בזמנו.‬
‫אני מתכוון, הוא היה קצת לא מחובר אז.‬
‫מה?‬
‫אתה יודע, תמיד צועק ועושה סצנה.‬
‫היה קשה להתמודד איתו.‬
‫לא משנה, הכל בסדר.‬ ‫מה עם עוד משקה?‬
‫השארתי את זה דולק? מצטער, סאמי.‬
‫סאם?‬
‫היי.‬
‫אם גוזל הופרד מהמעון השיתופי,‬ ‫הוא יכל לקפוא למוות‬
‫או להאכל על ידי מגוון של טורפים שונים.‬
‫היי!‬
‫מה עשית הלילה?‬ ‫-רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן.‬‫..‬
‫שתית או לקחת סמים?‬ ‫-אדלי, רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן.‬
‫אדלי, רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן...‬ ‫-היי. היי, אני מדבר אליך.‬
‫אדלי, רצועת-הסנטר, קיסרי...‬ ‫-מה לקחת? אתה מסטול?‬
‫חלק נחטפים על ידי פינגווינים בוגרים אחרים.‬ ‫-היי, תעצור!‬
‫סאם. סאם!‬ ‫-וואו, היי!‬
‫זה בסדר, יש לו אוטיזם.‬ ‫-אתה צריך להתרחק.‬
‫אתה לא מבין את זה, זה...‬ ‫-תרדו לקרקע.‬
‫תרדו לקרקע!‬
‫זה עולם מפחיד שם בחוץ.‬
‫כן.‬
‫זה פניוויז.‬
‫לא.‬
‫שכחתי שסימסתי לנייט.‬
‫לא.‬ ‫-כן, אני יודעת, אני מצטערת.‬
‫הוא יהרוס את זמן הבנות.‬ ‫-בואי נעמיד פנים שאיננו כאן.‬
‫אנחנו לא בבית.‬
‫תפתחו את הדלת, טיפשות.‬
‫הוא הולך לצחוק עלינו כל כך‬ ‫שבנינו את המבצר הזה. אלוהים.‬
‫ובכן, בנים הורסים הכל.‬
‫אוקיי, מה נעשה?‬
‫מכניסות אותו, אני מניחה.‬ ‫-נוכל לצפות בסרט.‬
‫את תירדמי.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫בכל פעם.‬
‫אז, איך הדברים עם החבר שלך?‬
‫החבר?‬
‫אתה יודע מה השם שלו.‬
‫אני מצטער. איך הדברים עם אוואן?‬ ‫-למה אמרת זאת כאילו השם מזוייף, מוזר אחד?‬
‫אני לא יודע, כי אני חושד בו,‬ ‫כי אני מגן עלייך.‬
‫זה נחמד. ובלתי נחוץ.‬
‫וסוג של סקסיסטי.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל כן, אני לא יודעת. דברים מוזרים.‬
‫טוב, אנחנו כאן,‬ ‫אם את צריכה מישהו לדבר איתו.‬
‫או שאני כאן.‬
‫מסתבר שהאחת הזו לא יכולה לשרוד‬ ‫אחרי 9:30.‬
‫אתם מדהימים.‬
‫תודה שהיית החבר הראשון שלי בקלייטון.‬
‫מה אתה...‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-בחייך, יש משהו בינינו.‬
‫ידידות! אתה החבר של חברה שלי.‬
‫אני יודע, אבל אי אפשר להאשים אותי‬ ‫שהתבלבלתי קצת.‬
‫תן לי להבהיר לך את זה.‬ ‫זה לעולם לא הולך לקרות.‬
‫עכשיו תלך.‬
‫לך.‬
‫בסדר, תעשי את זה מוזר.‬
‫רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן,‬ ‫אדלי, רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן.‬‫..‬
‫אתה בסדר?‬
‫אדלי, רצועת-הסנטר, קיסרי, לבן-אוזן.‬‫..‬
‫יש לי רעיון.‬ ‫סובב את הכיסא שלך לצד השני.‬
‫מה?‬ ‫-קדימה.‬
‫מרגיש יותר טוב?‬
‫תראה...‬
‫אתה לא יכול לתת למפלה קטנה לדכא אותך,‬ ‫בנאדם.‬
‫לכולם יש מפלות. אפילו לי.‬
‫לא תמיד רציתי להיות בתחום הטק הקמעונאי.‬
‫אבל אתה כל כך טוב בזה.‬ ‫-אין ספק. אני מעולה.‬
‫אבל... כשהייתי ילד...‬
‫סבתא שלי חלתה ובילינו זמן רב בבית חולים.‬
‫ובכנות, הרופאים היו שמוקים,‬ ‫אבל חשבתי שהאחיות היו ממש מגניבות.‬
‫בראש שלי, הן עשו את כל הדברים החשובים.‬
‫אז החלטתי שאני רוצה להיות אח.‬
‫אח?‬
‫אני טוב עם אנשים ונראה שאתה לומד‬ ‫דברים מגניבים.‬
‫זה כאילו 99 אחוז בחורות.‬
‫אבל אז...‬
‫מה? אתה הולך לסיים את המשפט שלך?‬
‫ובכן, אז היה לי את מר ג'פריס,‬ ‫המורה לביולוגיה בתיכון שלי.‬
‫הבחור היה בן איזה 88, כזה אידיוט,‬ ‫ועישן כמו ארובה.‬
‫אני מתכוון, מי מעשן בעבודה?‬ ‫-אתה, אתה מעשן גראס.‬
‫זה מאוד שונה, סמואל.‬ ‫וששש! אנחנו עדיין בתחנת משטרה.‬
‫מצטער.‬
‫בכל מקרה, יום אחד מר ג'פריס‬ ‫התעצבן עלי על...‬
‫אני אפילו לא זוכר על מה. בטח הייתי מצחיק‬ ‫כמו תמיד...‬
‫והוא אמר לי שאני תבוסתן.‬
‫ושאני אגמור תבוסתן מסטול,‬
‫אעבוד במשרה ללא עתיד למשך כל חיי.‬
‫מישהו היה אכזרי אליך?‬
‫המילים פשוט... תקועות במוח שלי‬
‫וכל פעם שחשבתי להירשם לבית ספר לאחים,‬ ‫אני פשוט...‬
‫מדמיין כישלון.‬
‫בכל מקרה, אל תעשה את הטעיות שאני עשיתי.‬
‫אני מתכוון, החיים הולכים להיות מלאים‬ ‫במפלות קטנות. אבל זה לא אומר שתפסיק לנסות.‬
‫אתה יודע, אם מר ג'פריס היה בן 88,‬
‫ועישן כמו ארובה,‬ ‫סטטיסטית, הוא בטח כבר מת.‬
‫זה עוזר?‬
‫זה באמת עוזר.‬ ‫-טוב.‬
‫זה באמת עוזר.‬
‫הו, אלוהים.‬
‫אני חושבת שהשאלתי את החולצה הזו‬ ‫לפני איזה 15 שנה ואף פעם לא החזרתי אותה.‬
‫ובכן, תחשיבי את זה כמתנה.‬ ‫-אוקיי, תודה רבה לך.‬
‫בטח. אין לך במקרה ארבעה שלטי טלוויזיה‬ ‫שלנו, נכון?‬
‫היי, נסה את המקאלן הזה, התיישן‬ ‫במשך 30 שנים. חשבתי שתעריך את זה.‬
‫אתה יודע... סאם עבר הרבה.‬
‫לא צריך לדבר על כל זה.‬ ‫-לא, אני...‬
‫לדעתי צריך.‬
‫אתה יודע, יש לו אוטיזם,‬ ‫זה דבר אמיתי.‬
‫אני לא חושב שזה משהו שהוא, או אנחנו‬ ‫צריכים להיענש בגללו.‬
‫אחי, פשוט תנסה לראות מהיכן אנחנו מגיעים.‬
‫אני אמור לכפות על הילדים שלי‬ ‫להסתובב עם מישהו שצועק ומכה אותם?‬
‫זה יהיה להעניש אותנו.‬
‫אז, מה אתה אומר?‬ ‫להסתובב עם סאם זה כמו עונש?‬
‫אני רק מנסה להיות כן, בנאדם.‬
‫אולי אם היית חושף את הילדים שלך‬ ‫לסוגים שונים של ילדים,‬
‫אתה לא היית מגדל את ארלו‬ ‫להיות אידיוט חסר רגישות.‬
‫וואו.‬ ‫-הו, אני רק מנסה להיות כן, בנאדם.‬
‫תיאו, עזוב את זה.‬
‫אני? אני לא מעליב ילדים של אחרים.‬
‫רק אמרת ששלי פחות מדי נורמטיבי‬ ‫מכדי להסתובב איתו.‬
‫אולי כדאי שאנחנו...‬ ‫-כן. לא, בואי נלך. בואי נלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫האחות התשיעית שהזמנתי אותה לצאת.‬
‫האם היא הסכימה?‬ ‫-היא אמרה... לא.‬
‫שניכם.‬
‫בדקתי לכם תעודות זהות ואשחרר אתכם.‬
‫פשוט אל תסתובבו בלילה,‬ ‫נראים כמו מכורים.‬
‫אחי, יש לו אוטיזם.‬ ‫מה שהשתבש, זה עלייך.‬
‫אתה יודע, אתה תקפת קצין.‬
‫אז לא הייתי מתגרה במזל.‬
‫נהיר וברור. בוא נלך, סאם.‬
‫סאם, תראה.‬
‫השעה 00:07.‬
‫נשארת איפשהו לאורך הלילה.‬
‫אני מתכוון, טכנית, לא ישנת,‬ ‫אבל זה צעד ראשון, נכון?‬
‫האח הזה היה די נחמד.‬
‫תקשיבי, אני מצטער.‬ ‫-היי, אין צורך להתנצל.‬
‫לא, הייתי צריך לתת לך ללכת לשם בעצמך.‬
‫אני משקרת.‬ ‫חשבתי שהאח נראה מרושל.‬
‫זה בטח היה...‬
‫קשה בשבילך בזמנו, אה?‬
‫לאבד אותה כחברה?‬
‫זה היה נוראי.‬
‫הייתי ממש בודדה.‬
‫בכיתי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הרבה.‬
‫זה היה כמו פרידה.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫מה שעשית הלילה,‬ ‫מה שאמרת לתיאו...‬
‫זה היה ממש אמיץ.‬
‫לא, את בהחלט טובה יותר בלהתמודד‬ ‫עם דברים כאלה ממני.‬
‫אני לא יודעת. חשבתי שהיית נהדר.‬
‫למעשה, חשבתי שאתה כל כך נהדר‬ ‫שמגיע לך גביע.‬
‫האם זה... האם...‬
‫האם גנבת גביע של ילד?‬
‫כן, גנבתי. גנבתי גביע של ילד.‬
‫את משוגעת.‬
‫גוזלת פינגווין לא תוכל לזחול חזרה‬ ‫לתוך הביצה החמימה שלה.‬
‫אבל לעתים קרובות,‬ ‫גם לאחר שעברו נשירה מלאה...‬
‫אחרי שהיו בים לבדם...‬
‫כמה פינגווינים צעירים‬ ‫עדיין חוזרים בקביעות למושבה.‬
‫- בית הספר לאחים‬ ‫הירשם כעת -‬
‫אני מניח שזה הכי קרוב שיוכלו לחזור,‬
‫כדי להיות מתחת לנוצות הזנב של אבא שלהם.‬