‫כפי שכל מגלה ארצות יגיד לכם,‬ ‫הכול קם ונופל על עיתוי.‬
‫במשלחת "נמרוד" של ארנסט שקלטון,‬
‫הוא כל כך חשש שהצוות שלו יפגר מאחור‬
‫שהאכיל אותם בגלולות קוקאין כל שעה.‬
‫אני לא לוקח גלולות קוקאין, אבל...‬
‫אני אוכל מנה כפולה של דגני בוקר מסוכרים‬ ‫אם אני יודע שצפוי לי יום מיוחד. ‬
‫אחי, זוז, אתה מפריע!‬
‫היי, אחי, מה קורה?‬
‫כדי שלא יהיו אי הבנות‬ ‫בשיעור הזה לא אמורים לקבל 90 בקלות,‬
‫או 80, או 70.‬
‫כן אפשר לקבל בקלות 60.‬
‫כעת, הביטו לשמאלכם.‬
‫הביטו לימינכם.‬
‫הביטו על הבחור המיוזע שמאחר ביום הראשון.‬
‫חלקכם לא יעמדו בזה.‬
‫הבה ננחש כולנו מי.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫היו לי שעתיים וחצי בין השיעור‬ ‫הזה לשיעור שלפניו,‬
‫שזה יותר מדי מכדי להסתובב בקמפוס‬ ‫אבל פחות מכדי ללכת הביתה.‬
‫אז הלכתי לכיתת האיור המדעי שלי כדי לצייר‬
‫ואיבדתי את תחושת הזמן, את יודעת, ‬
‫קבוצות ריצה ולקרוס, ו...‬
‫מדרגות.‬
‫אז איחרת כי היה לך יותר מדי זמן להגיע?‬
‫בדיוק.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫לפי הסילבוס, השיעור יתמקד‬
‫בלימודי אתיקה נורמטיבית.‬
‫במילים אחרות...‬
‫כמובן, מישהו איחר ולכן החמיץ את הצהרתי‬ ‫בנוגע למדיניות ללא-מחשב-נייד שלי.‬
‫אם קשה לך מדי לכתוב בכתב יד‬
‫חזור לכיתה א'.‬
‫אתיקה נורמטיבית היא חקר‬
‫האופן שבו אנחנו אמורים להתנהג באופן מוסרי.‬
‫האם נתייחס למטא-אתיקה? כן.‬
‫אתיקה יישומית? בלתי נמנע.‬
‫מבחינה היסטורית, יש הרבה...‬
‫נפלא, אני כל כך שמחה לשמוע ממך שוב.‬
‫תודה.‬
‫אפשר בבקשה לאט יותר‬
‫ותוכלי בבקשה לחזור על ההגדרה‬ ‫של אתיקה נורמטיבית?‬
‫ולהאט.‬
‫בטח. למעשה, אולי כולנו נעצור‬ ‫עד שתהיה מוכן?‬
‫מעולה.‬
‫מבחינה היסטורית, יש דעות רבות‬
‫כיצד יש לענות על שאלות מוסריות‬
‫כי אתיקת הסגולה הטובה עוסקת באופי האדם‬
‫בעוד תוצאתנות ודאונטולוגיה‬
‫מתמקדות במעשים עצמם.‬
‫הקולג' ממש לא הגיוני.‬
‫הלו"ז שלי משתנה כל יום,‬
‫אין צלצולים בין השיעורים,‬
‫ובזכות התכנון הלקוי של ארצ'יבלד דנטון,‬ ‫הקמפוס לא מסודר בקווים ישרים.‬
‫אני לא מבין איך אנשים עושים את זה.‬
‫רוצה לשמוע את הלו"ז שלי?‬ ‫עשר ורבע, שק לי בתחת,‬
‫שתים עשרה ועשרה עוד במיטה,‬ ‫שלוש, ארבע, חמש, מסטול‬
‫ועד שש אני מזיין חתיכות.‬
‫חוץ מימי שלישי וחמישי שבהם אני לומד‬ ‫כל היום, כי אחיך לוקח את זה ברצינות.‬
‫אני לא רגיל לא להצליח בלימודים.‬
‫אפילו לכתוב תקציר שיעור קשה יותר בקולג'.‬
‫תראה, זה התקציר שכתבתי בשיעור אתיקה.‬
‫"תפוח האדמה".‬
‫זה היה סיפור, משהו על באר...‬
‫תפוח אדמה נפל לבאר... לא יודע.‬
‫אה, כן, הדילמה הישנה על תפוח האדמה בבאר.‬
‫אם יש לך בעיה לרשום תקצירים, אני התשובה.‬
‫אני מעולה בזה.‬
‫כל החכמה היא לסנן את הזבל.‬
‫שים לב.‬
‫היי, בוב החתיך.‬
‫איך היה בסופ"ש? רשום תקציר.‬
‫אלוהים, הכול מעורפל לי.‬
‫בשבת לורנה יצאה עם טים ופרייה.‬
‫אלה חברים מהעבודה שלה.‬
‫אני נשארתי בבית עם בובקאט.‬ ‫בובקאט הוא החתול שלי.‬
‫שיחקנו בחוץ.‬
‫הוא נכנס לקטטה עם סנאי‬
‫והם הרסו את שיח הלוונדר של השכן.‬
‫אז הכנסתי אותו פנימה ושנינו נרדמנו,‬
‫תוך כדי צפייה בתוכנית ריאליטי.‬
‫הייתי חותם בכיף על סוף שבוע כזה.‬
‫אנחנו אוהבים לכייף.‬
‫תודה ששאלת.‬
‫אז מה קלטת?‬
‫כלום, הייתי עסוק‬ ‫כל הזמן באיך מאייתים לורנה.‬
‫מה אתה למדת?‬ ‫-פשוט מאוד.‬
‫לחתול של בוב יש שם מגניב ואשתו בוגדת בו.‬ ‫-מה?‬
‫היא יצאה עם "חברים מהעבודה"? בחייך. פרייה‬ ‫הייתה שם כדי שטים וגב' בוב לא ירגישו אשמה.‬
‫איך אתה עושה את זה?‬
‫כישרון שרכשתי מצפייה באופרות סבון הודיות.‬
‫אתה יודע, חשבתי שאנשים תמיד פוצחים בשיר‬ ‫אחרי שהם עושים את זה.‬
‫לכן אני עושה את זה.‬
‫אני מתה כבר לצאת מפה.‬
‫לאימא שלי שוב היה כאב ראש הבוקר,‬
‫כלומר, הייתי צריכה להכין‬ ‫את שלושת הילדים לבית ספר.‬
‫זה...‬
‫זה פלט של תינוק.‬
‫צ'יטוס.‬
‫אני פשוט צריכה לסיים את בית הספר‬ ‫ולעוף רחוק מפה.‬
‫לאן היית הולכת?‬
‫ניו אורלינס.‬
‫ברצלונה.‬
‫מה המקום הכי רחוק מפה?‬
‫מאדים?‬
‫זה כיף. לאן את היית הולכת?‬ ‫צייני שלושה מקומות.‬
‫דבלין, בגלל המבטא האירי...‬
‫כן.‬ ‫-סן פרנסיסקו‬
‫ו... קייפטאון.‬
‫קייפטאון?‬
‫נראה לי שהתכוונת לקייפ קוד.‬
‫קייפ קוד.‬
‫לא, העיר בדרום אפריקה.‬
‫אה, כן, בטח. אני מכיר. זה...‬
‫לאן אתה היית נוסע? שלוש ערים.‬
‫שלוש?‬
‫אולי פרובידנס.‬ ‫-מה?‬
‫כן, פרובידנס נחמדה.‬
‫אחי, היא במרחק שעתיים מפה.‬
‫כן.‬
‫אז מה? יש להם ליגת בייסבול לנוער טובה.‬
‫אלוהים.‬
‫גב' גרדנר, מהר, שלוש ערים שהיית גרה בהן,‬ ‫ותהיי מוכנה להישפט בחומרה.‬
‫ופרובידנס תפוסה.‬
‫טוקיו, ברוז', סידני.‬
‫בחירות טובות.‬
‫כמובן, כשהייתי בגילכם, ‬ ‫רציתי רק לחיות בניו יורק.‬
‫למה לא נסעת לשם?‬
‫נסעתי.‬
‫גרתי שם חמש שנים אחרי הקולג'.‬
‫רק רגע.‬
‫אימא... יכול להיות... הייתכן...‬
‫שהיית מגניבה?‬
‫מאוד.‬
‫אפילו לבשתי כפפות ללא אצבעות.‬
‫לבשתי אותן לחמש הופעות שונות‬ ‫של פליטווד מק עם אבא שלך.‬
‫אבל הייתי רוצה לחשוב שאני עוד מגניבה.‬
‫מותק, בשביל מה אנחנו טורחים לשים תחתיות‬ ‫אם את לא משתמשת בהן.‬
‫ו... היא חזרה לעצמה.‬
‫היי.‬
‫למייגן יש חדשות טובות.‬
‫הזמינו אותנו לכנס של‬ ‫צוותי פרמדיקים בניו יורק‬
‫כדי לדבר על ההדרכות שלנו.‬
‫וואו-ווי.‬
‫איזה יופי.‬
‫כן.‬
‫אני הולכת.‬
‫טוב.‬ ‫-ביי.‬
‫לא ידעתי שהיא תבוא.‬
‫זה בסדר. אתה לא צריך להסביר.‬
‫היי, ברכותיי על הקטע של ההדרכות.‬
‫תודה.‬
‫מזל טוב.‬
‫קיבלתי הודעה על הלידה...‬
‫תודה רבה.‬
‫הנזו ישן, אבל מה שזה לא יהיה‬ ‫אני בטוחה שהוא יאהב את זה.‬
‫זה בגדים, לא יהיה לו אכפת.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫בקושי ערה.‬
‫בכל אופן, רציתי להגיד שאני נורא מצטערת‬
‫על שהעמסתי עלייך הכול‬ ‫בפעם האחרונה שנפגשנו.‬
‫יש לך בעיות משלך‬
‫וממש לא היית צריכה את זה.‬
‫תודה.‬
‫רוצה לעשות את זה שוב, נכון?‬ ‫-אם את מציעה, אז כן.‬
‫קדימה. זה שומר לי על החושים מחודדים.‬
‫טוב, אז...‬
‫אמרת לי להרפות את האחיזה‬
‫ומתברר שככל שאני מנג'סת פחות‬
‫יש יותר זמן לדבר על דברים כיפיים‬
‫כמו כשגרתי בניו יורק‬ ‫ולבשתי כפפות בלי אצבעות.‬
‫כמה מגניב.‬
‫ואז אתמול‬
‫גיליתי שמייגן ודאג‬ ‫שותים יחד בחדר השמש. משקה.‬
‫וכל הרעיון לקחת צעד אחורה‬
‫התחיל להיראות קצת כמו התאבדות זוגית.‬
‫וכן, אולי העובדה שהם שותים בבית שלי‬
‫מעידה על כך שהיחסים ביניהם כל כך אפלטוניים‬ ‫שאין לי כל סיבה לדאגה‬
‫או, את יודעת, אולי היא פשוט‬ ‫מנסה לנופף לי בזה מול הפרצוף‬
‫או אולי היא לא מודעת‬ ‫וזה בכלל דאג שמנסה לנופף בזה.‬
‫משהו מתרחש מול הפרצוף שלי.‬
‫פרצוף... מה?‬
‫טוב, קצת נרדמתי באמצע,‬ ‫אבל קלטתי את הרעיון.‬
‫לדעתי, את לא לוקחת צעד אחורה.‬
‫דווקא כן.‬ ‫-אני לא מאמינה לך.‬
‫רציתי להסתנן לקבוצת העמיתים המטופשת של דאג‬ ‫ולא עשיתי את זה.‬
‫זה צעד ראשון.‬
‫אבל אלסה, לא מדובר רק בדאג.‬
‫מדובר ביכולת לתת לאנשים בחייך‬ ‫את המרחב כדי להגיע אלייך,‬
‫ולהמשיך לעשות זאת גם כשקשה.‬
‫זה באמת קשה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל את מסוגלת.‬
‫עכשיו... היי.‬
‫היי.‬
‫זה בסדר.‬
‫עכשיו תחזיקי.‬
‫ואני הולכת לישון.‬
‫שלום.‬
‫אני מתגעגעת לריח הזה.‬
‫מה המצב, מטורפת?‬ ‫-מצאתי. אני יודעת איך להוציא אותנו מפה.‬
‫מקלייטון? אין לי בעיה לצאת מפה.‬ ‫הבעיה שלי היא איך להישאר.‬
‫תסתמי ותקשיבי.‬
‫כמעט כל שנה, אוניברסיטת UCLA מגייסת‬ ‫סטודנט מקלייטון למסלול מלגה.‬
‫לפני שנתיים הם גייסו שלושה.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫והמאמן שלהם הוא חבר טוב של המאמנת קראולי.‬
‫לקראולי יש חברים?‬
‫קייסי, נוכל ללכת יחד‬
‫שתינו לקליפורניה.‬
‫וואו.‬ ‫-אני יודעת, נכון?‬
‫והסיור הקרוב שלהם יתקיים בעוד חודשיים.‬
‫נראה לך שייקחו אותנו?‬
‫אם נקרע את התחת ונשפר זמנים.‬
‫אנחנו ב-י"א, זה הסיכוי שלנו להרשים אותם.‬
‫לוס אנג'לס.‬
‫אני לא יודעת עליה כלום‬ ‫פרט לעובדה שהיא ממש רחוקה מאלסה.‬
‫זה נשמע קצת נועז, אני יודעת,‬
‫אבל אתמול הצטרפתי רשמית‬ ‫למועדון המציצים של בודין.‬
‫אל דאגה, מדובר בסטודנטים‬ ‫שנהנים להציץ על השלכת.‬
‫אבל נחש איך נקראים חברי הצוות?‬
‫מצייצים.‬
‫נכון שזה חמוד?‬
‫אכפת לך לחזור על כל מה שאמרת אחרי "אתמול"?‬
‫סאם?‬
‫לקחת את היומן שלי.‬
‫אלסה, הייתי צריך לשים בו‬ ‫את כל לו"ז הלימודים המטופש.‬
‫מחקת את כל הפגישות והסידורים שלי!‬
‫לא נראה לי סוף העולם אם‬ ‫לא יהיו עוגיות לימון ביריד המאפים.‬
‫את סתם נהנית להעיר הערות מרושעות?‬ ‫-כשהתזמון מוצלח, כן.‬
‫מה קורה פה?‬
‫סאם לקח לי את היומן.‬
‫אני עובד על ניהול זמן.‬
‫אני גם עובד על רישום תקצירים.‬
‫פייג' מציצנית.‬
‫בכל זאת קלטת את זה. היי לכולם.‬
‫היי, פייג'.‬ ‫-היי, פייג'.‬
‫חמוד, לכולם קשה לנהל את הזמן.‬
‫בגלל זה אני תולה את הלוח הזה במטבח,‬ ‫לשם הוא שייך.‬
‫אני אוהבת כשהאנוכיות של סאם‬ ‫מתנגשת באנוכיות שלך.‬
‫לו רק היית הולך לפגישה שלך בשירות לנכה‬
‫זה נושא שהם יכולים לעזור לך.‬
‫אין צורך. אני יכול בעצמי.‬
‫זאת לא בושה לקבל שירות, סאם.‬
‫אם הוא חושב שהוא יכול, אז הוא יכול.‬
‫אני חושב שהוא יכול, וגם הוא.‬
‫גם אני חושבת.‬
‫כולנו חושבים שהוא יכול.‬ ‫-אני מתלבטת.‬
‫אבל לפחות תזין את הלו"ז בטלפון‬ ‫כמו בנאדם נורמלי.‬
‫לא כמו הדבר הזה.‬
‫אה, רעיון טוב.‬
‫אפילו אגדיר התראות.‬ ‫זה יהיה כמו הפעמון בתיכון.‬
‫יופי.‬
‫אני לוקחת אותך הביתה.‬
‫מסתדרת?‬ ‫-כן.‬
‫זה פרצוף מחייך.‬
‫אני חושבת שזה הכי טוב שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫גם אני חושב.‬
‫ועכשיו אני הולכת להרוס את זה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫טעים?‬ ‫-כן.‬
‫יש לזה טעם של חיוך.‬
‫אז...‬
‫תנחש מה.‬
‫אני חושבת שאשקול לעבור ל-UCLA.‬
‫מה?‬
‫באמת? UCLA בלוס אנג'לס?‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף, אבל איזי אמרה‬ ‫שהם מגייסים ילדים מקלייטון כל הזמן,‬
‫ואם נצליח לשפר זמנים במקצים שלנו‬ ‫אולי שתינו נוכל ללכת.‬
‫לא יודעת, מאז שאיזי העלתה את זה,‬ ‫אני מרגישה שזה הדבר הנכון.‬
‫וואו.‬
‫וחשבתי לעצמי‬
‫שאולי תוכל לבוא גם.‬
‫לא יודע.‬
‫אתגעגע לחורפים היפים של קונטיקט‬ ‫במגרש הקרוונים.‬
‫יש מגרשי קרוונים בקליפורניה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫ותקשיב, אני יודעת שיהיה קשה,‬
‫אבל זה רק בעוד שנתיים...‬
‫ואתה לא באמת עושה משהו.‬
‫טוב, כלומר...‬
‫אני כן עושה כל מיני דברים.‬
‫בדיוק התחלתי לעבוד בדונ'ס.‬
‫אני עושה יצירות אמנות באמצעים חדשים.‬
‫כן, לא באמת התכוונתי ש...‬
‫לא, אני יודע. פשוט...‬
‫אני פשוט, אני לא יודע...‬
‫מה אני רוצה לעשות, אני עוד מנסה לברר.‬
‫בדיוק.‬
‫אתה יכול לנסות לברר בקליפורניה‬
‫על גלשן.‬
‫כן, אבל אני לא יודע לשחות.‬
‫באסה.‬ ‫-טוב, בלי לחץ.‬
‫אתן לך זמן.‬ ‫-תודה.‬
‫אולי עכשיו.‬
‫עכשיו?‬
‫היי, הנה תלמיד הקולג' שלי.‬
‫אתה יוצא?‬
‫לא, זה עוד לא הזמן.‬
‫אתה יודע, כשהייתי בשנה א'‬ ‫לא היו לי קורסים ביום שישי ואני...‬
‫להתראות.‬
‫אתה יוצא?‬
‫יום טוב.‬
‫אפילו עם כל הקוקאין, זה לא הספיק כדי‬ ‫שאנשיו של שקלטון יצלחו את המסע.‬
‫הוא גם הקפיד איתם על לו"ז נוקשה.‬
‫כשהגיעה השעה לאסוף דגימות קרח,‬ ‫אספת דגימות קרח.‬
‫- גברים -‬
‫כשהגיעה השעה להרוג כלב-ים‬
‫הרגת כלב ים.‬
‫- אצבעות עוף -‬
‫מסכן כלב הים.‬
‫אתה מעכב את התור.‬
‫אחי, תבחר כבר!‬
‫נו, תבחר משהו.‬
‫וכשהגיעה השעה לישון...‬
‫היית מאמין שאני היחידה שיודעת בע"פ‬ ‫את שיר העידוד של בית הספר?‬
‫לפעמים אני תוהה מה הקטע של העצלנים האלה.‬
‫"הובילו את הלבנים אל הניצחון‬
‫סמל לכבוד, איכות ו..."‬
‫הלכת לישון.‬
‫או לפחות ניסית.‬
‫היי, סאם.‬
‫מה פתאום אתה ער?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫אהבתי את הסלמון שלך.‬
‫זה דג בקלה.‬
‫רואים לפי שני סנפירי השת.‬
‫ברור.‬
‫שכחתי לבדוק את סנפירי השת.‬
‫אתה יודע, אתה תמיד כזה.‬
‫בכל פעם שעברת שינוי משמעותי,‬ ‫התקשית להירדם.‬
‫גם אני כזאת. בגלל זה אני ערה עכשיו.‬
‫את לא עוברת שום שינוי.‬
‫ובכן...‬
‫שינוי שאתה עובר הוא גם שינוי בשבילי.‬
‫אז מה עשינו‬
‫כשהייתי קטן ולא הצלחתי להירדם?‬
‫לפעמים היינו שרים את שיר האלף-בית.‬
‫לא.‬
‫לפעמים היינו הולכים לחצר האחורית‬ ‫לצוד דינוזאורים.‬
‫לא.‬
‫לפעמים צפינו בווידאו מרגיע.‬
‫הרעיון האחרון לא כל כך נורא.‬
‫תודה.‬
‫במשך שישה חודשים השמש לא שקעה,‬
‫אבל כעת, כשהכוכב הקרוב ביותר‬ ‫לכדור הארץ נעלם לאטו‬
‫אל מעבר לאופק‬
‫נדמה שתושביה של היבשת הקפואה‬
‫מודעים היטב לכך שיהיה זה האור האחרון‬
‫שהם יראו עד בוא האביב.‬
‫זה יפה כפי שתמיד תיארת, סאם.‬
‫אני חושב שנתקדם מהר יותר על מזחלת כלבים.‬
‫בא לך לגלוש איתי?‬
‫אוי, לא!‬
‫לא!‬
‫אוי, לא!‬
‫מותק, הכול בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫בגללך ישנתי מצוין!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מתאים לך להיפגש חצי שעה קודם כדי להתאמן?‬
‫נוכל להוסיף אימוני חיזוק ותרגילים.‬
‫אנחנו צריכות לשפר את הכושר.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אולי.‬
‫כבר שינית את דעתך בקשר ללוס אנג'לס, נכון?‬
‫לא.‬
‫דיברתי על זה עם אוואן. ‬ ‫אמרתי שכדאי לו להצטרף.‬
‫והוא לא בקטע?‬
‫אני לא מופתעת.‬
‫אם היינו הולכות לקולג' בפרובידנס...‬
‫למה הוא רוצה להישאר פה בכלל?‬
‫כלומר, מה אוואן עושה?‬
‫הוא עובד בדונ'ס והוא מחפש את עצמו.‬
‫במילים אחרות, לא עושה כלום.‬
‫אני שונאת אותך.‬
‫אני יודעת.‬
‫קדימה.‬
‫למרות מאמציו הרבים של שקלטון,‬
‫עד שהוא ואנשיו חזרו ל"נמרוד",‬
‫הם כבר פיגרו ב-30 יום.‬
‫כמה מהם לקו בעיוורון שלג.‬
‫רובם חלו בדיזנטריה‬ ‫מאכילת בשר סוסים מקולקל.‬
‫אפשר לעשות את כל הדברים הנכונים ובכל זאת‬ ‫ליפול קורבן לתנאי מזג אוויר אכזריים.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫זה אולי הדבר הכי ספורטיבי שעשיתי בחיים.‬
‫סליחה שהתנגשתי בך.‬
‫אני נכנס לריכוז ואז לא רואה כלום מסביבי.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫אני עוצם עיניים כשאני נוהג.‬
‫בגלל זה אני לא נוהג.‬
‫אני חושב שתהיה בסדר.‬
‫רק אל תירדם.‬
‫ייתכן שחטפת זעזוע מוח ואז תמות.‬
‫ייתכן שלא ארדם יותר בחיים.‬
‫היי.‬ ‫-אלסה.‬
‫היי.‬
‫השארת ז'קט אצלי בבית על הספה בחדר השמש.‬
‫הוא כל כך יפה.‬
‫אה, כן.‬
‫תודה.‬
‫יש עוד משהו שאת רוצה לדבר עליו?‬
‫ובכן...‬
‫- מבוא לכימיה -‬
‫אמבר נהנית בקולג'?‬
‫בכנות...‬
‫היא שונאת את זה.‬
‫אוי, לא.‬
‫תקופת ההסתגלות קשה מאוד.‬
‫יש לה התקפי חרדה לראשונה בחייה.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות יותר אבל...‬
‫על פי חוק, מונעים מאיתנו‬ ‫להיות אמהות טובות.‬
‫בדיוק.‬
‫את בטוחה שאין עוד משהו?‬
‫לא.‬
‫רק הז'קט.‬
‫הז'קט.‬
‫הוא כל כך יפה.‬
‫מרגיש טוב יותר?‬
‫חבר'ה בקבוצה אמרו שחטפת את המכה כמו גיבור.‬
‫ואם בא לך לדבר, אני תמיד לרשותך, סאם.‬
‫בסדר.‬
‫כאשר...‬
‫שמעתי לראשונה מאמבר‬ ‫על הסטטיסטיקה של ארבעה מתוך חמישה,‬
‫פחדתי, אבל...‬
‫חשבתי שאני מסוגל.‬
‫אבל עכשיו אני מתחיל לחשוב‬
‫שאולי הסיבה לכך...‬
‫שכל כך הרבה ילדים עם אוטיזם‬ ‫לא מסיימים את הלימודים...‬
‫היא מפני ש...‬
‫הקולג' לא בנוי בשבילם.‬
‫אני חושב שזה לא נכון.‬
‫זה נכון.‬
‫זאת עובדה, זה נתון סטטיסטי.‬
‫כן, טוב, אני רק חושב שזה לא נכון לגביך.‬
‫למעשה, אני כמעט משוכנע שזה לא.‬
‫סאם, יש לך...‬
‫כושר עמידות.‬
‫אתה כמו...‬
‫נו, למי יש כושר עמידות?‬
‫לג'וקים?‬
‫ניסיתי לחשוב על משהו פחות מגעיל,‬ ‫אבל כמובן.‬
‫אני לא יודע אם כדאי לך‬ ‫להיעזר בשירות לנכה או לא.‬
‫זאת החלטה שלך.‬
‫אבל אם אתה רוצה להמשיך‬
‫בכוחות עצמך, אולי תשקול‬ ‫לוותר על קורס אחד או משהו כזה?‬
‫אני ויתרתי על קורס אחד בסמסטר הראשון.‬
‫כן.‬
‫אני יכול לוותר על קורס.‬
‫אני צריך לעשות משהו.‬
‫אתה יודע, ג'וקים למעשה די מרשימים.‬
‫הם מסוגלים לחיות שבוע בלי ראש.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫מגניב.‬
‫טוב, עצום עיניים.‬ ‫-הן עצומות.‬
‫- מה צבע המצנח שלך? -‬
‫טוב.‬
‫המגע כמו של כלבלב.‬
‫זה כלבלב?‬ ‫-יותר מוצלח.‬
‫ספר.‬
‫ספר לא עדיף על כלבלב.‬
‫כלום לא עדיף על כלבלב.‬ ‫-לא...‬
‫אולי חוץ מגור פנדה. זה עדיף.‬
‫טוב, אבל זה ספר ממש ידוע.‬
‫הוא עוזר למצוא כיוון בחיים.‬
‫מגניב.‬ ‫-אני יודעת שאתה מחפש את עצמך.‬
‫אני חושבת שאולי יש דברים‬ ‫שלא חשבת עליהם, למשל...‬
‫זה שאתה ממש טוב עם סאם.‬
‫אולי תוכל ללכת על פסיכולוגיה‬
‫או על עבודה סוציאלית.‬
‫למה את לוחצת עליי?‬
‫אני פשוט לא רוצה שתחפש את עצמך לנצח.‬
‫למה את אומרת "לחפש את עצמך" ככה?‬
‫אני פשוט...‬
‫זה יכול להיות ממש כיף, למשל...‬
‫אם תלך על עבודה סוציאלית, נלמד בקולג' יחד.‬
‫אבל אני לא טיפוס של קולג'.‬
‫בקושי הייתי טיפוס של תיכון.‬ ‫-אתה יכול להיות כל מה שתרצה.‬
‫בחייך, אני לא...‬ ‫-אולי זה פשוט מי שאני.‬
‫מצטער שזה לא מספיק טוב בשבילך.‬
‫לא.‬
‫פשוט...‬
‫תודה על הספר.‬
‫ברצינות? אוואן!‬
‫האמת היא,‬
‫ששום משלחת מחקר לא מתנהלת בדיוק כמתוכנן.‬
‫ברצוני להגיש בקשה לקבלת שירות, בבקשה.‬
‫אני סאם, אני על הספקטרום האוטיסטי.‬
‫אני רודולף. חולה בטרשת נפוצה.‬
‫טוב, בוא נראה.‬
‫מאורגן מאוד.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לפעמים הולכים לאיבוד.‬
‫לפעמים אוכלים בשר סוסים מקולקל.‬
‫היה נעים להכיר, סאם.‬
‫זאת סידני, אחת הסטודנטיות המתנדבות.‬ ‫היא תראה לך את המקום.‬
‫אתה יכול לקרוא לי סיד.‬ ‫-בסדר.‬
‫יופי, התחלה ברגל ימין. תיהנה.‬
‫טוב, אז ככה... ספה, פופים ושולחן כתיבה.‬
‫זה הכל, בעצם.‬
‫טוב.‬
‫אתה חמוד.‬
‫תודה.‬
‫סאם? תהיתי מתי תגיע.‬
‫היי, ג'ספר.‬
‫היי. היי, סיד.‬
‫אני מראה לו את המקום. אם אתה רוצה‬ ‫לעשות את זה, עליך להיות סטודנט מתנדב.‬
‫אני אעזור לך. אנחנו חברים.‬
‫אז אילו שירותים ביקשת לקבל?‬
‫אני לא יודע. יש הרבה.‬
‫ויש כמה שאפילו לא ברשימה, כמו...‬
‫אם אתה מראה את תעודת הסטודנט שלך‬ ‫בברגר קינג ובוכה,‬
‫יתנו לך צ'יפס בחינם.‬
‫אז אתם באים הנה כל פעם שאתם צריכים עזרה?‬
‫כן, בשביל זה המקום קיים.‬
‫וגם אם אתה לא נעזר בשירות,‬ ‫עדיין תוכל לשבת על הפופים.‬
‫אפילו למגלי הארצות המגניבים ביותר‬ ‫בהיסטוריה היו בעיות,‬
‫והם התמודדו עם מכשולים בלתי צפויים.‬
‫היי.‬ ‫-הו.‬
‫היי.‬
‫פיצה כמנחת פיוס.‬
‫נאלצו לאכול כל מיני דברים מוזרים.‬
‫לא היה לנו רוטב אז השתמשתי בסלסה‬ ‫והגבינה היא גבינת ברי.‬
‫והקופסה של נייקי.‬
‫גרמת לזה להיראות כל כך פשוט.‬
‫רוצה לשבת?‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫התנהגתי...‬
‫התנהגתי כמו אלסה.‬
‫כן.‬
‫מה הקטע?‬
‫לא יודעת.‬
‫איזי ואני ממש נדלקנו על UCLA.‬
‫ואני פשוט...‬
‫אני כל כך אוהבת אותך,‬
‫ואני חושבת שתוכל לעשות‬ ‫כל מה שאתה רוצה בחיים.‬
‫אבל נהייתי קצת מלחיצה.‬
‫אני חושבת שעל אף שאני מנסה להילחם בזה,‬ ‫אלסה פלשה לי למוח.‬
‫אוי, לא.‬
‫אז זה בסדר אם אני לא רוצה...‬
‫לעבוד בעבודה פלצנית בעיר פלצנית?‬
‫כן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ובכל זאת הם שמים בצד‬ ‫את כל הפחדים מהלא נודע.‬
‫ואני עדיין מתלהבת מקליפורניה,‬ ‫אבל זה רק בעוד שנתיים.‬
‫כן.‬
‫יש לנו עוד המון זמן להחליט‬ ‫מה אנחנו רוצים לעשות.‬
‫לגמרי.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫זה המון זמן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, בואי נטעם.‬
‫זה...‬
‫זאת סלסה חריפה.‬
‫כן, אולי לא כדאי שנאכל את זה.‬
‫בין שהדבר מעיד על כישלון מחפיר...‬
‫או בסופו של דבר, על ההצלחה המיוחלת.‬
‫נו, תראו מי הגיע בזמן.‬
‫תרגישי חופשי לדבר מהר כמה שאת רוצה.‬
‫יש לי רושם תקצירים אנונימי עכשיו,‬
‫אבל אני די בטוח שזאת אוולין האקסטטית.‬
‫סימני הקריאה הסגירו אותה.‬
‫אין לי מושג על מה הוא מדבר.‬
‫והשם הוא רק אוולין.‬
‫אני מעדיף אוולין האקסטטית.‬
‫ואני מעדיפה שתפסיקו לדבר.‬
‫טוב, סובייקטיביזם. הדקו את החגורות.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל קושניר‬