Haluan puhua Bowdoinin tapahtumista.
Selvä.
-Hävettää vain liikaa. -Selvä.
Mutta haluan todella.
Hyvä on.
Nouse.
No niin.
Nyt voimme puhua.
En näe sinua.
Nimenomaan.
Kun tulin Bowdoiniin, odotukseni olivat taivaissa.
Miksipä eivät?
Raadoin peppu ruvella päästäkseni sinne, ja tiesin sopeutuvani sinne täydellisesti.
Se typerä, haiseva kuva.
Siitä kaikki alkoi. Sen piti olla minä melomassa uuden bestikseni kanssa.
OLE SATEENKAARI JONKUN SADEPILVESSÄ
Vaan eipä ollut.
Ei lähelläkään.
-Saanko nähdä sinut? -Et.
Hävettää vieläkin liikaa.
En saanut heti ystäviä.
Enkä missään vaiheessa.
Ihmiset tuntuivat tuntevan toisensa jo.
Tai sitten he vain tajusivat toisiaan.
Kukaan ei tajunnut minua.
Minä tajuan sinua.
Tavallaan, joskus.
Tiedän.
Tulin surulliseksi.
Tulin niin surulliseksi, etten enää keskittynyt kursseihin,
ja arvosanat alkoivat lipsua.
Se oli paljon vaikeampaa kuin luulin.
Mitä sitten teit?
Minulle kehittyi pahe.
Oliko se maustettu hookah-tupakka, niin kuin Zahidin lempitädillä Shwetalla?
Pahempaa. Aloin shoppailla netissä.
OSTA NYT
Kämppikseni Meredith ei tykännyt siitä.
Viidessä viikossa kerääntyi 6 000 dollaria luottovelkaa.
Enkä edes pidä popcornista, mutta söin sitä ämpäreittäin,
koska opiskelu on vaikeaa.
Opiskelu on vaikeaa.
Oli miten oli, äitini tiesi, miten yksinäinen olin,
ja ehdotti, että menisin juhliin tapaamaan ihmisiä.
Tiedätkin, mitä siellä kävi.
Mitä ihmettä?
Sekään ei ollut pohjakosketus.
OSTA NYT
Ostit kanootin?
Ja kaksi melaa.
Tilasin myös purjehduskengät. Olen aivan idiootti.
Ehkä.
Olen kuitenkin iloinen, kun olet taas kotona.
Niin minäkin.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Näytät hyvältä, Stumpy.
Aivan täydellinen pingviini. Sopusuhtainen, sorea, realistinen.
Selvästi huomasi formaalin pukukoodin.
Hiton fiinin näköinen tuossa smokissa.
Halusin onnistua.
Se on upea.
Kiitos. Pidän etanastasi.
Niin minäkin.
Hän tajuaa minua.
Moni on tehnyt upeaa, teknisesti täydellistä työtä.
Seuraavassa tehtävässä täydellisyys -
on merkityksetöntä.
Pitäkää kiinni luonnoslehtiöistänne.
-Nyt tulee hauska osuus. -Minusta eka osuus oli hauska.
Teette toisen työn, mutta unohtakaa tällä kertaa tiede,
ja taltioikaa eläimenne -
olemus.
Mikä on tuon mangustin olemus?
Mikä on vesipuhvelin olemus?
Miksi Sheilan naarassusi ulvoo öisin?
Järkyttäkää minua.
Tyrmätkää minulta kintut alta.
Nyt ei ole -
säännön sääntöä.
Ei sääntöjä?
Onpa jännää.
Ehkä voin käyttää oikeaa etanan limaa materiaalina.
Se on nestekristalli, ei siis nestettä, muttei kiinteääkään.
Typerintä, mitä olen kuullut.
Pingviinin olemus? Mitä se tarkoittaa? Ei mitään.
Anteeksi, minulla on isompia pulmia.
Vaikka annan jollekulle makeita vaatteita, hän laittaa minut tekemään inventaariota.
Tai kuten minä sanon: invenblaariota.
Mahtava. Onko tämä aikavyöhykevitsi?
Onhan se.
Miksi annat Bobille vaatteita?
Gretchenin mielestä vaatekaappini saisi olla asiallisempi.
Hän myös pitää harmaammista sävyistä kuin tyypilliset kirkkaat kuteeni.
Taakkani on, että olen liian päräyttävä. Ehkä se on olemukseni.
Ken tietää? Mitä olemus edes tarkoittaa?
En tiedä. Sitä kai, kuka olet syvällä sisimmässäsi.
Ennen olin sateenkaaren väreissä kimalteleva leopardikuosimies,
nyt olen kalpeiden perusvärien jätkä.
Olemus.
-Voisiko tätä pitää Jamaikan-matkalla? -Vain, jos haluat seksiä.
Mahtuisi pieneen tilaan. Lorna antaa vain kolmasosan matkalaukusta.
Voi, Bob.
Luulin tietäväni, kuka pingviini on syvällä sisimmässään, mutta ehkä en.
-Ehkä en ole tutkinut niitä tarpeeksi. -Kyllä siihen täytyy panostaa laatuaikaa.
Niin se sitten on.
Tarvitsen kyydin akvaarioon neljä tai viisi kertaa viikossa,
kunnes toisin ilmoitetaan.
Tekstaan Paigelle.
Hänellä on auto ja vene.
Niin, myrskyn varalta. Hyvä idea.
-Aika saalis, Bobbo. -Miten inventaario sujuu?
Etkö kuullut loistovitsiäni? Sanoin sitä invenblaarioksi.
-Se on kamalaa. -Jonkun se on tehtävä.
Paigella on kiire päivittää CV:tä ja valmistautua maailmanvalloitukseen.
Mitä se tarkoittaa?
Veikkaan, että "ei". Ja Paigen maailmankuva pohjaa vastakkainasetteluun.
Jonkun täytyy ajaa minut akvaarioon.
Siinäpä se, Sammy.
Mitä?
Vien sinut tutkimaan kamuasi koska vain, jos teet inventaarion puolestani.
Viikonloppuisinkin?
Siellä on vaikea löytää parkkipaikkaa silloin.
Ei pelota. Mitäs sanot? Onko diili?
Diili.
Sanotaan, että parhaat huoltajat ovat ne, joista itsestä ei huolehdittu.
Se pätee minuun ilman muuta.
Loistan, kun minua tarvitaan, mutta en silloin kun ei tarvita.
Mutta te todella tarvitsitte minua.
Huolehdin teistä kovin mieluusti.
Nyt meidän on aika mennä eri teitä.
Sinne niin.
Mukavasti kuin siskot pedissä.
-Tarvitset ystäviä. -Hei, kulta.
Paige tulee hakemaan pikkukaverini.
Menetkö kouluun?
Menen.
Missä tapaan Izzien. Tosi kivaa, koska riitelemme.
Voi ei. Mitä kävi? Tarvitsetko apua?
Et voi mitenkään olla avuksi.
Joskus sanon asioita. Ei aina tarvitse tehdä mitään.
Voin, jos haluat.
Tarvitsetko jonkun, kun kasvit lähtevät?
En.
Ehkä.
Jos tarvitset minua.
En tarvitse.
-Hyvä on. -Heippa.
Suurkiitos, kun huolehdit vauvoistani, rouva Gardner.
Oma äitini tarkoittaa hyvää mutta on näissä jutuissa aika toivoton.
Sitäkin poloista kaktusta, jonka hän jätti ikkunan väliin.
Pukeudutko yleensä näin puutarhahommiin?
Työhaastatteluihin.
Minulla on tänään kolme.
Minun olisi helppoa vajota nyt vain epätoivon alhoon,
mutta kuten Amelia Earhart sanoi, tehokkain tapa tehdä se on tehdä se.
Minä siis teen sen.
-Hyvin inspiroivaa. -Niinpä.
Sain valmistujaislahjaksi kirjan voimalainauksia.
Ja kyllähän minut kannattaa palkata.
Olen tehnyt töitä 12-vuotiaasta asti, kun vahdin lapsia.
14-vuotiaana olin Sal E. Sour Creamissa.
Siinä perunaraflassako? Sam inhoaa sitä.
Tiedän.
Emme voi puhua siitä osasta elämääni.
Siinä vauvani ovat.
No niin.
Toivottakaa onnea.
Onnea matkaan.
Vilkas aamu.
Näin on.
Oletko yhä vihainen?
Olen.
Olit törkeä Evania kohtaan juhlissa.
-Miksi sanoit kaiken sen? -Koska se oli totta.
-Et ollut oikea ihminen. -Minusta olin.
Täytyy vastedes varoa, mitä kerron sinulle.
Niin kai täytyy.
"Niin kai täytyy."
Anteeksi.
Tuo oli lapsellista.
-Hei, herra Gardner. -Casey on koulussa.
Tiedän. Tulin itse asiassa tapaamaan sinua.
Miksi?
Halusin pyytää anteeksi.
Minä mokasin sen työpäivän, ja...
Selvä.
Toivoisin vain, että antaisit minulle toisen tilaisuuden,
jos se vain käy.
Et kai odotuta minua uudestaan?
En.
Onko sinulla hyviä housuja?
Voin hankkia.
Käykö torstai?
Torstai käy hyvin.
-Nähdään silloin. -Torstaina.
Kiitos. Tämä...
Kiitos paljon.
Nähdään tors...
Hän mokaa.
Ei sitä tiedä, hän voi yllättää. On hyvä antaa uusia tilaisuuksia.
Hän mokaa.
En ole hyvä abstrakteissa jutuissa. Siksi tämä kai on vaikeaa.
Tai ehkä tämä on typerin tehtävänanto ikinä.
Näkyvätkö nännini paidan läpi?
Eivät.
Tiedän.
Gretchen pitää mistä pitää ja inhoaa mitä inhoaa,
mutta joskus tekee mieli sanoa, ettei hän ole oikeassa kaikesta.
Näyttävätkö Stumpyn sulat tylsiltä?
En minä osaa kommentoida pingviinin ulkonäköä.
Rumatkin pingviinit tarvitsevat rakkautta, mutta Stumpy näyttää hyvältä.
Mitä apinat?
Kuumishälytys. Tules tänne.
Lunnit haisevat pyllyltä.
Ne ovat pingviinejä eivätkä lunneja, ja niiden haju on neutraali.
Tiesitkö, että pingviinit löydettyään Kolumbus halusi nimetä ne kakkalinnuiksi?
Tosi juttu.
-Todellako? Kakkalinnuiksi? -Kyllä.
Ei kyllä, ei tuo ole totta.
Saisinko rauhaa ja hiljaisuutta, kun tarkkailen?
Mikä ettei. On muutenkin hodarin aika.
Luota minuun. Tiedän, että mietit: "Akvaarion hodarit? Olet seonnut,"
mutta täällä on päheimmät, ei, vaan ihanimmat hodarit lähialueella.
Mitä sanot, muru?
Okei. Ihan sama.
Me näimme kaikki kalat jo kahdesti, ja nyt hän ostaa meille mustekalahatut.
Miten täällä sujuu?
Ihan hyvin.
Olen tarkkaillut Stumpya ja kirjoitin ylös hänen aikataulunsa.
Kyllä se olemus jostain löytyy.
Vuorenvarma logiikka, veli.
Kiitos.
Söittekö hodarit?
Hassu juttu.
Olimme tilaamassa, kun Gretchen saikin minut luopumaan gluteenista.
Ei siis hodaria, mutta ei hätää.
Nehän ovat vain suolaisia liharaketteja -
käärittynä höttöiseen sokerikakkuun.
Mitäs hyvää siinä on?
Onko sopimatonta pyytää lapselta pientä haukkua hodarista?
-Kuulostaa väärältä. -Ei voi tietää, jos ei kokeile.
Oletteko nähneet Izzietä?
Hän antoi minulle tamponin, mutta se oli kai eilen.
Hän ei ole koulussa eikä vastaa viesteihini.
Ei hänen tapaistaan.
Kuulostaa häneltä. Hän on ihana, mutta rikki.
Ekana vuonna hän oli poissa kolme viikkoa. Ei sanonut sanaakaan.
Ehkä hän on vakooja, suorittaa salaista tehtävää.
Onnenämmä.
Nachoja?
Ei kiitos.
Happisäiliöiden täytyy olla kunnolla kiinni, tai voimme räjähtää.
Selkis.
Oletko varma? Tuo on tärkeää.
Ymmärsin.
Niin...
Onko tämä siis tavallinen päivä?
Istuskelette, kunnes hälytys tulee.
Emme me vain istuskele.
-Jos sitä meinaat. -En minä sitä...
Valppaana pysyminen odottaessa on vaikeinta tässä työssä.
Aivan.
Istuskelua voi kyllä tulla.
Olen pahoillani viime kerrasta. Haluan olla täällä.
Mitäs Casey tänään? Hänestä te pidätte, puhutaan hänestä.
Hän on koulussa.
Sitten hän treenaa Izzien kanssa,
ja onkin hyvä, etten ole siellä, koska Izzie ei oikein tykkää minusta.
Hänestä Casey ansaitsee minua parempaa. Mistä en puhukaan sen enempää.
Kolari One Forest Streetillä. Tarvitaan tukea.
Me hoidamme. Puhelu pelasti.
-Mentiin. Sisään. -Vöihin.
-Sisään. -Peräänkö?
Voi pojat.
Tämä olemustehtävä on typerä. Kerro, teenkö sitä oikein.
Vain eläimesi voi kertoa sen, mutta yritän parhaani.
Tässä on Stumpyn aikataulu.
Ja Stumpy on...?
-Pingviinini. -Onko sinulla pingviini? Selvä. Jatka.
Olen pannut merkille kaiken.
Koska hän syö, nukkuu ja ulostaa.
Rouvahan ei saa yksityisyyttä.
Olemuksen on oltava siinä jossain. Kerro minulle, missä.
Mitä?
Ei, Sam. Mitä maailma on tehnyt sinulle?
Tätä pingviinisi tekee.
Ei se sitä ole.
Mitä tuo tarkoittaa? Mikä olemus on?
Joskus olemuksessa voi olla kyse yhtä paljon siitä, mitä jokin ei ole,
kuin siitä, mitä se on.
Mitä?
Ota laventeliöljyä. Se rauhoittaa. Olen selvinnyt sillä vaikeista vaiheista.
Näettekös? Edes Google ei tiedä, mikä pingviinin olemus on.
Hehän vakoilevat kaikkia.
Tajuan, mutta minulle olemuksessa on kyse energiasta.
Kuten Ranskassa sanotaan, se on se joie de vivre.
Se lausutaan "joy de vivre".
Mitä?
Sanoit sen väärin.
Enpä usko.
Zahid, aja tien sivuun.
Älä aja.
Pitää ehtiä akvaarioon ennen kuin Stumpy menee luolaansa,
eli aikataulun mukaan puolen tunnin päästä.
Joie.
Joy.
Joie.
Joy!
Ei helvetissä.
Mutta Stumpy!
Gretchen.
Älä vaivu epätoivoon, Sammy. Amerikan lempipari on palannut yhteen.
Tuo oli syvältä, mutta päivän 7 000 askelta tuli täyteen.
Ihanaa.
Annetaan homman jatkua. Seuraava pysäkki: akvaario.
Vie kotiin vain.
Stumpy nukkuu jo luolassaan.
Olemme melkein perillä.
Jos vaikka käymme vilkaisemassa, näkyykö Stumpsteria, ja jos ei, lähdemme.
Käykö?
No niin, tästä lähtee.
Mikä on nimesi?
Bianca.
-Kuinka monta sormea näet? -Kolme.
Hyvä. Koeta seurata valoa liikuttamatta päätäsi.
-Noin. -Missä poikani on? Missä Will on?
Will?
Ei hätää. Hän on tuolla Evanin kanssa.
Kuka on Evan?
Hän...
Hän on kollegamme.
Täältä pesee.
LÖYDÄ TULEVAISUUTESI
Jos sanon moi, kuuletko?
-Vai tekstaanko? -Tekstaa.
Haluan sanoa yhden asian, joka painaa mieltäni.
Älä tee mitään, kuuntele vain.
Hyvä on.
Kuuntele vain.
Kuvittele, että olen animoitu jättikorva, jolla on jalat.
Hyvät jalat.
Yäk, en. Oli miten oli, Izzie ei ollut koulussa eikä treeneissä.
Mitään ei kuulu. Emme ole puheväleissä. Ehkä hän on kipeä, mutta olen huolissani.
Älä tee mitään.
-Kuule... -Haistan juonittelusi.
Aioin viedä vaatteita keräyksestä hänen sisaruksilleen.
-Lopeta heti. -Voisin käydä ovella...
-Älä sotkeennu. -...ja kysyä, onko kaikki hyvin.
ANTEEKSI KATOAMINEN. KAIKKI HYVIN. EI HÄTÄÄ.
Izzie tekstasi. Hän on kunnossa.
-Ei vakuuta. -Ei olisi pitänyt sanoa mitään.
Kai hän on kunnossa, jos hän niin sanoo. Tämä on vaikeaa, mutta älä puutu tähän.
En edes harkinnut semmoista.
Moi.
Äiti pyysi tuomaan nämä vaatteet sisaruksillesi.
Kiitos. Kivasti ajateltu.
Niin.
Et ollut koulussa tänään.
En niin.
Onko kaikki hyvin?
Ei.
Äiti katosi, niin kuin aina joskus, ja aiheutti kaaoksen, kuten aina.
Hän löytyi. Ei hätää.
Kiitä äitiäsi näistä.
Joo.
Hän on paras.
Tule, Emmy Lou. Mennään.
Vihdoin viimein.
Hei, Sammy.
Vahdin lintuasi, mutta en erota heitä toisistaan. Ei pahalla.
Ei se mitään. Hän ei ole ulkona enää.
Odotas.
On sittenkin. Siinä niin.
Katsos.
Hän hämäsi sinua. Naiset tykkäävät pitää varpaillaan.
Ei Stumpy.
Hän seuraa aikatauluaan säännöllisesti.
Hän näyttää vähän pahalta.
Miksi hän näykkii tuota toista? Ei ole kiva leikki.
Jokin on vialla. Hänen pitäisi olla lepäämässä luolassaan eikä tapella.
No niin.
Taas lapsi.
Menen etsimään maitovalaan, joka iskee silmää, kun lasiin lyö.
Sanokaa, kun kyllästytte lunnin rötöstelyn katseluun.
Mitä tehdään, Sammy?
Etsitään kouluttaja.
Selvä.
Etsimme sellaisen.
Kouluttaja Malik ei ollut huomannut poikkeavaa käytöstä,
mutta kun huomautimme siitä, hän teki testejä.
-Stumpylla oli loiseläin. -Eikä.
Kyllä.
Yleensä ne huomataan ajoissa, mutta tämä oli nopealiikkeinen.
Pelastin kuulemma hänen henkensä.
Olet sankari, Sam Gardner.
Totta.
On iso juttu, jos pingviini poikkeaa rutiinistaan,
sillä ne ovat hyvin säännönmukaisia.
Se niissä on mahtavaa.
Sain idean.
Mistä hyvästä tuo tuli?
Anna toinen.
Hyvä on, yksi vielä.
Joskus arvostan, miten ärsyttävä olet.
Niinkö?
Joskus.
Sopii minulle.
Miksi Paige toi kasvit takaisin?
En huomannutkaan. Tulin juuri kotiin.
ROUVA GARDNER
"Olet parempi äiti kuin voin koskaan olla.
Kiitos etukäteen, kun annat niille parhaan elämän.
Ikuisesti Sinun, Paige Penelope Hardaway."
Onko Paigen toinen nimi Penelope?
Nyt pitää kyllä puuttua.
-Puutun. -Puutu pois, mama.
P. P. Hardaway.
Mahtavaa.
Pärjäsit hienosti.
-Niinkö? -Kyllä.
Se, mitä sanoin odottelusta vaikeimpana osana työtä...
Ei se ole. Vaikeinta työssä on tietää, miten toimia, kun joku on järkyttynyt.
Sinä pidit sen pojan tyytyväisenä -
ja turvassa, vaikkei kukaan käskenyt...
Se oli hyvä. Olin vaikuttunut.
Kiitos.
Se, mitä sanoit Izziestä...
Kun aloin tapailla Elsaa, hänen äitinsä inhosi minua.
Todellako?
Hänestä olin pummi, eikä hän halunnut minua lähellekään tytärtään.
Mikä muuttui?
Eipä juuri mikään.
Lopulta tajusin, ettei ole väliä, mitä muut ajattelevat,
kunhan Elsa on tukenani.
Yksi purilainen juustolla ja kaksi ilman. Pelataanko laktoosirulettia?
Ole hyvä.
Hienot khakihousut.
Kiitos.
No niin.
Tervetuloa Sal E. Sour Creamiin. Olen tänään pottunne.
Mitä saisi olla?
Äitisi kertoi, mistä sinut löytää.
Perunamaalla ei sovi pälättää.
Seuraa minua juuttisäkkiin.
Se on taukohuoneemme.
Entä meidän tilauksemme, peruna?
Täällä ollaan.
Istu vain alas.
Minä en halua rypistää potun peppua.
Toki. Kiitos.
Tulit kai puhumaan kasveista.
Ja katsomaan sinua.
No...
En voi loistavasti.
Kävin tosi monessa haastattelussa, enkä saanut töitä.
Niin minä sitten päädyin taas tänne linkoamaan smetanaa.
Siksi halusin sinun huolehtivan kasveistani.
Olet luontainen huoltaja,
minä taas luonnonkatastrofi.
On minullakin ollut luonnonkatastrofeja.
En ikinä uskonut, että elämäni menisi näin.
Olin luokan puheenjohtaja, vuosikirjan toimittaja,
ja vain pari kuukautta sitten olin aloittamassa unelmayliopistossani.
Katso minua nyt.
Tämä oli ainoa työ, jonka sain.
Olin puheenjohtaja Paige.
Nyt olen Peruna-Paige.
Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Asiat menevät eri lailla kuin luulisi.
Mutta kaikki järjestyy.
Niin varmaan.
Mikä sinut saa noin sanomaan?
Olet yhä sama menestyjätyyppi.
Ärhäkkä ylisuorittaja, joka ylipuhui vanhempainyhdistyksen tekemään -
valmistujaisjuhlista hiljaiset, jotta poikaystäväsi voisi osallistua.
Se sinä yhä olet.
Kiitos.
Kai minä olen johtajaluonne.
Huolehtisitko silti kasveistani hetken, kun nousen takaisin jaloilleni?
Totta kai, kulta.
Tajusin vastikään, että minkä tahansa asian olemus on se,
mikä pysyy tilanteesta riippumatta.
STUMPYN AIKATAULU
Pingviinin olemus on siis samanlainen kuin minun, Sam Gardnerin, olemukseni.
Olemme säännönmukaisia.
En löytänyt etsimääni, joten katson alakerrasta.
Pingviinin olemus on kuitenkin paljon muutakin.
PELASTIN PARI HENKEÄ, SÖIN BURGERIN. MINÄ JA ISÄSI OLEMME JOPA KAVEREITA!?
Sisään.
-Pingviinit tarvitsevat toisiaan. -Moi.
Moi.
Olen ääliö.
He pitävät huolta yhteisestä hyvästä.
Moi. Miten Evanin kanssa meni?
Kyllä hänen pitää vielä kasvaa, mutta hän on hyvä poika.
Etkö olekin iloinen, että annoit mahdollisuuden?
Ole hiljaa.
Kun pingviini päättää tehdä jotain,
sen mieltä ei voi muuttaa.
Sitä tapahtuu joskus.
Säälin pieniä. Se on heille pelottavaa.
Nyt he ovat isoäidin luona.
Kiitos, kun sain tulla yöksi.
Totta kai.
Olen tosi pahoillani käytöksestäni niissä illallisjuhlissa.
Ei sillä väliä.
On sillä väliä.
Kylvin riitaa vain, koska...
Miksi?
Koska olin mustasukkainen.
Miksi?
Tiedät, miksi.
Koska pingviinin olemus on loppujen lopuksi tämä:
Ne elävät todella rajuissa olosuhteissa eivätkä ikinä lähde.
Ne ovat yksi harvoista lajeista, jotka jäävät, taistelevat ja kestävät.
Se on minulle pingviinin olemus.
Se jää.
Arvostan sitä, koska toisinaan yliopisto tuntuu myös siltä.
Tavallaan voisi siis kai sanoa,
että olen kuin pingviini, ja Denton on Etelämantereeni.
Sam...
Pyydän lupaa halata.
Lupa myönnetty.
Pääsinkö läpi?
Tekstitys: Otto Nuoranne