‫- לפני 15 שנה -‬
‫הלו?‬ ‫-טוב, קיבלנו אישור מ-MI6.‬
‫המטרה נוכחת. תורכם.‬
‫טוב.‬
‫היי, מותק. הם התקשרו. את מוכנה?‬
‫באמת, מותק. אנחנו מאחרים. חייבים לזוז.‬ ‫-כן. אני באה.‬
‫זה מה שאמרת לפני חמש דקות.‬ ‫-אני רק צריכה דקה.‬
‫את יודעת שאני מכיר אותך. זה אומר 20 דקות.‬
‫טוב, אני אביא את האוטו.‬
‫לא, זו מסיבה של ילדים.‬
‫אז אולי כדאי שאני…‬
‫את שניהם.‬ ‫-באמת?‬
‫ו… זה.‬
‫וואו, אוטו יפה.‬
‫אתה יודע שיש תקרה לחשבון ההוצאות שלך, כן?‬
‫אסור להתקמצן על סיפור כיסוי.‬ ‫זה לא אתה לימדת אותנו?‬
‫זוכר מה קרה במקאו?‬
‫ראיתי אותך מפסיד חצי מיליון‬ ‫כדי להתחבר עם הטריאדות.‬
‫שמע, אם תצליח במשימה תוכל לשמור את האוטו.‬
‫באמת?‬
‫לא.‬ ‫-לא חשבתי.‬
‫היום אתם סוכני נשק צרפתיים.‬
‫מר וגברת למיו האמיתיים אינם זמינים כעת.‬
‫תתמקדו, חברים. מתחילים.‬
‫בלתזר גור, קג"ב לשעבר,‬ ‫עכשיו עומד בראש "הוולקה".‬
‫הוא אחד הטרוריסטים‬ ‫המסוכנים ביותר במזרח אירופה.‬
‫זה אולי יום ההולדת של בנו,‬ ‫אבל אל תתייחסו אליו בביטול.‬
‫אני צריך שתשתלבו. תנסו למצוא אותו.‬
‫במצלמות לא קלטנו אותו.‬
‫תראי את זה. כל זה בשביל ילד בן שמונה?‬
‫אין סיכוי שהילד לא יצא מניאק.‬
‫יש יותר מדרך אחת לדפוק ילד.‬
‫תתקרב. הנה, שם.‬
‫אתם לא רציניים.‬
‫מה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫היה מסוכן להכיר ביניכם. אתם שוכבים, נכון?‬
‫אנחנו רק משחקים את הדמויות שלנו במשימה.‬
‫השיעור הראשון בספר. בחייך, צ'אק.‬
‫כדאי שתשקרו יותר טוב אם יתפסו אתכם היום.‬ ‫-אנחנו נסתדר. אתה מכיר אותנו.‬
‫הנה גור.‬ ‫-אתם יודעים מה לעשות. סגרו עליו.‬
‫מסקל עם טוויסט.‬
‫שלום. אני מלודי למיו.‬
‫רק רציתי להגיד שיש לך כזה בית יפהפה.‬
‫שמי גור.‬
‫בלתזר גור. נעים מאוד להכיר אותך.‬
‫תענוג להכיר אותך.‬
‫טוב, תיהני מהמסיבה.‬ ‫-תודה.‬
‫קול וטביעת אצבע הושגו.‬
‫כל הכבוד, שניכם. עכשיו הכספת.‬
‫למעלה, במשרד של גור.‬
‫בואו נוודא שטביעת האצבע הועברה.‬
‫בלתזר גור.‬
‫המכשיר בידינו.‬
‫מצוין.‬ ‫-מה זה הדבר הזה?‬
‫שמעת על מפתחות ICS?‬
‫מפתחות מה?‬ ‫-ICS, מערכות בקרה תעשייתיות.‬
‫זה מפתח ראשי‬
‫לחלק מהתשתיות החשובות בעולם.‬
‫תחנות כוח, סכרים, כורים גרעיניים.‬
‫גור יכול לגרום לעוד צ'רנוביל עם זה.‬
‫הבנו. זה רע.‬
‫יציאה מהמדרגות במזרח.‬
‫קדימה.‬
‫כל הכבוד. עכשיו לנקודת המפגש.‬
‫ברון אנדרוז מ-MI6 יפגוש אתכם שם.‬
‫ואמילי, אל תדברי עם ברון על המפתח.‬
‫אני יודע שיש לכם היכרות מוקדמת,‬ ‫אבל אנחנו לא סומכים על אף אחד עם זה.‬
‫אמילי.‬ ‫-ברון.‬
‫תודה לאל שאת בסדר. דאגתי עד מוות.‬
‫מוות, אה? אתה באמת נראה קצת חולה.‬ ‫-מאט.‬
‫אז, אמילי, מתי תחזרי לאנגליה‬
‫ותצטרפי לשירות מודיעין אמיתי?‬
‫כשהם יתחילו להעסיק סוכנים ראויים.‬
‫בתור סוכן נסיעות אתה משחק אותה.‬
‫באדיבות ה-MI6. נסה לא לשרוט אותו.‬
‫אמריקאים יכולים להיות גסים.‬ ‫-זה לא עלבון.‬
‫נקודה רגישה?‬
‫אתה מקנא?‬ ‫-מקנא במה?‬
‫לא יודע. אני קולט קנאה.‬
‫זה המבטא?‬ ‫-לא.‬
‫זו האישיות שלך, אבל המבטא לא עוזר.‬
‫אתם זוג כזה חמוד.‬
‫נסיעה טובה, אמילי.‬
‫תמיד נחמד לראות אותך.‬ ‫-אה-הא.‬
‫הנה המפתח שלך.‬
‫נסה לא לשרוט אותו. טה טה.‬
‫תודות, אדוני. סלח נא על האוכמניות.‬
‫איזה חיקוי נוראי.‬
‫ברוכים הבאים. אני דילן.‬ ‫שאקח את התיקים שלכם?‬
‫לא, תודה. אבל משקאות. אפשר לקבל שמפניה?‬
‫כמובן.‬ ‫-תודה.‬
‫האמת היא שאני בסדר. בשבילי לא, תודה.‬
‫בלי שמפניה?‬
‫בלי.‬ ‫-באמת?‬
‫תמיד הרמנו כוסית אחרי משימה.‬
‫כן, אבל עם העלייה לגובה והתייבשות,‬
‫אני פשוט לא בעניין של שמפניה עכשיו.‬
‫טוב. עכשיו אין לי ספק שמשהו מוזר קורה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודע מה, אבל משהו קורה.‬
‫אני בהיריון.‬
‫מי מו מה?‬
‫ואתה האבא.‬
‫טוב… הנחתי שאני האבא, אבל…‬
‫את לא יוצאת עם אחרים, נכון?‬ ‫-לא. ואתה?‬
‫לא! אני לא יוצא עם אף אחת אחרת.‬
‫את בטוחה שאת בהיריון?‬
‫די בטוחה.‬
‫וואו. רצף מלכותי של בדיקות היריון.‬
‫השתנתי על אלה, אז…‬
‫שמע, אני לא יודעת מה דעתך,‬
‫אבל, אתה יודע…‬
‫אני יודעת שאנחנו לא יחד הרבה זמן, אז…‬
‫אני בעניין.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שאני בעניין.‬
‫אני איתך עד הסוף.‬
‫בת האדם האהובה עליי עומדת ליצור‬ ‫את האדם האהוב עליי החדש.‬
‫אני בעניין.‬
‫אתה תמיד אומר את הדבר הנכון.‬
‫כי זה נכון.‬
‫למעשה, דילן, שמפניה!‬ ‫תביא את הבקבוק. אני שותה בשביל שניים.‬
‫עומד להיוולד לי תינוק.‬ ‫-מזל טוב לשניכם. חדשות נהדרות.‬
‫אתה בטוח שזה בסדר מצידך?‬
‫כי אני יודעת מניסיון אישי‬
‫שילדים לא משתלבים טוב בתחום העבודה הזה.‬
‫אני יודע מניסיון אישי‬ ‫איך זה מרגיש כשאין לך משפחה.‬
‫זה כל מה שתמיד רציתי.‬
‫גם אני.‬
‫מה?‬
‫מה? זה ריח הפה שלי?‬
‫מה? את בסדר?‬ ‫-אני פשוט…‬
‫אני צריכה להרטיב את הפנים.‬
‫סליחה, השירותים לא תקינים.‬
‫זו טיסה של 11 שעות.‬
‫אני מצטער.‬
‫מאט, השירותים לא תקינים.‬
‫זוז ממנה.‬ ‫-אנחנו רוצים את המפתח.‬
‫טוב.‬
‫הוא כאן. שחרר אותה.‬
‫אם!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-יש רק אחד.‬
‫לא!‬ ‫-אם, אין לנו זמן!‬
‫תדאגי לתינוק הזה.‬
‫אם, מה את עושה?‬
‫אל תשחררי אחיזה.‬
‫אתה אל תשחרר.‬
‫בסדר, לא אשחרר.‬
‫רואה את קרחת היער שם למטה?‬
‫בסדר, חכה!‬ ‫-אני מחכה.‬
‫אלוהים, הצלחנו. טוב, מהר.‬
‫מה קרה? אתה בסדר?‬
‫כמה צלעות שבורות, אבל זה לא העניין.‬
‫תקשיבי, אם, אי אפשר להמשיך ככה,‬
‫במיוחד עם תינוק בדרך.‬
‫טוב, אז מה? נפרוש ונהפוך לאזרחים?‬
‫הם ידעו שאנחנו על המטוס. חשפו אותנו.‬
‫אז מה? ניעלם?‬
‫טוב, כולם יחשבו שמתנו בהתרסקות, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אז זה נותן לנו הזדמנות להיעלם.‬
‫כן, נתחיל מחדש. נצטרך לנתק קשר עם כולם.‬
‫לי אין בעיה, אין לי אף אחד.‬ ‫לך יש את אימא שלך.‬
‫תצטרכי לנתק קשר גם איתה.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא הפסד.‬
‫מה עם צ'אק?‬
‫מה עם צ'אק? הוא חבר. זו המשפחה שלנו.‬
‫הוא יבין.‬
‫פשוט נשכח מכל מה שעבדנו למענו?‬
‫הקריירות, החיים, כל מה שאי פעם הכרנו?‬
‫כן. כי הכול השתנה עכשיו.‬
‫אתה יודע שאם לא היו לי‬ ‫ירכיים חזקות במיוחד,‬
‫היית מת, נכון?‬
‫הירכיים שלך הצילו את חיי.‬
‫ולא מתנו.‬
‫אז באמת נעשה את זה?‬ ‫-ברור שכן.‬
‫אני לא יודע לאן נלך.‬ ‫אני לא יודע מה נעשה, אבל…‬
‫אנחנו נסתדר.‬
‫אני בעניין אם גם את.‬ ‫-אני איתך עד הסוף.‬
‫כדאי שנעוף מפה.‬ ‫-בואי.‬
‫- חוזרים לעניינים -‬
‫- היום -‬
‫איזה יום היום, מותק?‬
‫היום שבו הגבר שלי יביא את הניצחון.‬
‫יום המשחק!‬ ‫-יום המשחק!‬
‫תקשיבי.‬ ‫-מה?‬
‫אם ננצח במשחק הפלייאוף הזה…‬
‫תשמעי, אני לא אומר‬ ‫שזה בגלל יכולת האימון שלי,‬
‫אבל אולי…‬
‫הכול בזכות יכולת האימון שלך. כן.‬
‫אני סקסי כמאמן?‬ ‫-כן.‬
‫שמעת איך אני בכדורגל?‬
‫איך?‬ ‫-איתי תמיד מסי-בה.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל. הם יאחרו שוב.‬
‫אליס! ליאו! ארוחת בוקר!‬
‫ליאו, תכבה את המשחק. עכשיו!‬
‫ברור שהיא ידעה.‬
‫אליס, קדימה!‬
‫קדימה!‬ ‫-אני עדיין מצחצחת שיניים.‬
‫היא מצחצחת שיניים במשך 20 דקות?‬ ‫היא בטלפון המטופש.‬
‫אמרתי לך שאם הטלפון מכעיס אותך‬ ‫אז קחי לה אותו.‬
‫קח אותו אתה.‬ ‫-לא. אני מפחד ממנה.‬
‫אני יודעת. פחד אלוהים, נכון?‬
‫במיוחד כשהיא דופקת לך את המבט.‬
‫אליס, השיניים שלך נקיות!‬
‫אני באה!‬
‫זוכר שהיא אהבה אותנו פעם?‬
‫לא. זה היה מזמן.‬
‫אולי כדאי לחזור לעשות "ערבי סרט עם אימא".‬
‫זה רעיון לא רע.‬
‫נוכל לצפות בקריד. קריד 2.‬
‫זה הרבה שמן תינוקות. את בטוחה?‬ ‫-באמת, אבל?‬
‫מה עשית עם אימא שלך כשהיית בת 14?‬
‫כשהייתי בת 14?‬
‫טוב, אימא שלי נשלחה לביירות‬ ‫ושכחה לספר לי, אז…‬
‫נכון. דוגמה גרועה.‬
‫כן, זו ילדות אחרת לגמרי.‬
‫מה קורה, חמוד? אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫שיחקת משחקי וידאו אחרי כיבוי אורות אתמול?‬
‫לא.‬
‫כן. טוב, סליחה.‬
‫נבהלת מהר מדי, מותק. האמנתי לך.‬
‫אל תיבהל כל כך מהר, טוב? תעבוד על זה.‬
‫רגע. על מה אמרת שאתה כועס?‬
‫לא, בבקשה אל תעודד אותו לשקר.‬
‫למה לא? אתם משקרים כל הזמן.‬
‫סליחה? מה?‬ ‫-מה אמרת, גברת?‬
‫אבא, לפני כמה ימים‬ ‫שמעתי שדיברת עם איש המזגנים ברוסית.‬
‫מה הקטע?‬ ‫-זה בובי בראון.‬
‫זו זכותי, כמו בשיר. זה מה הקטע.‬
‫אתה מדבר רוסית?‬ ‫-קצת, לכיף.‬
‫"דו סווידניה", ספוטניק, גורבצ'וב.‬ ‫רוסי לבן.‬
‫אבל דיברת על מיזוג אוויר.‬
‫אבא שלכם ואני‬
‫למדנו רוסית בסיסית‬ ‫כשהיינו שם עם חיל השלום.‬
‫חשבתי שהייתם בקולומביה.‬
‫ושם נפגשתם.‬ ‫-ושם נפגשנו.‬
‫כן.‬ ‫-כן. נפגשנו במקום שבו נפגשנו.‬
‫נכון, קולומביה.‬ ‫-נכון.‬
‫עברנו מקולומביה לרוסיה.‬ ‫-קולומביה לבליז.‬
‫בסדר.‬ ‫-בליז נמצאת ליד קולומביה.‬
‫כן. בדיוק.‬
‫קולומביה, בליז, רוסיה.‬
‫כן.‬ ‫-הסתובבנו לא מעט.‬
‫שלום לא קורה ככה סתם.‬
‫ולא רק זה. קושאי זבטרק.‬
‫מה?‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫זה אומר "תאכלו ארוחת בוקר".‬
‫יש לי כמה פגישות היום אחר הצהריים.‬
‫תוכל להביא לי את הניקוי היבש?‬ ‫-בסדר.‬
‫וחייבים לקפוץ לקניות בקוסטקו.‬ ‫נגמרו לנו המון דברים.‬
‫טוב.‬
‫היי, אל תשתה דיאט קולה כל כך מוקדם בבוקר.‬
‫אני די בטוח שדיאט קולה מונע סרטן.‬
‫מאיפה הבאת את זה?‬ ‫-תן לי את זה.‬
‫זה לא זמין עבורך כרגע.‬
‫היי, תורידי רגע?‬
‫מה?‬ ‫-לא כדאי.‬
‫מה את שומעת?‬ ‫-את לא תכירי.‬
‫צודקת, כנראה שלא.‬
‫תהיתי אם יש לך תוכניות היום אחרי המשחק.‬
‫למה?‬
‫חשבתי שאולי תרצי להזמין כמה חברות,‬
‫ונוכל להכין מוקטיילים‬
‫ולהתעדכן על כל הרכילות העסיסית.‬
‫אני הולכת ללמוד אצל אנאליס הערב.‬
‫פסילה שנייה.‬ ‫-כן.‬
‫ברור. את אוהבת ללמוד.‬
‫טוב, אין לי שום תוכניות ליום שני.‬
‫חשבתי שאולי נוכל לעשות ערב סרט.‬
‫לא, תודה.‬ ‫-באמת?‬
‫לא? בטוחה?‬
‫בסדר.‬
‫אני אעשה איתך ערב סרט.‬
‫באמת?‬ ‫-בטח.‬
‫אפילו קריד 3?‬ ‫-אני אתמרח בשמן תינוקות.‬
‫כמו מייקל בי, את יודעת?‬
‫טוב, הגענו.‬
‫טוב, מתוקה. שיהיה לך יום נהדר בבית הספר.‬
‫לא, אני אוהבת אותך יותר.‬
‫היי, ליאו, אל תשכח‬ ‫שהיום נאסוף אותך מאוחר, בסדר?‬
‫מה זה, למה אתה שוב עם זה?‬
‫כי זה אדיר.‬
‫עוקב אחר דפוסי שינה,‬ ‫צריכת חמצן, אפילו לחץ הדם שלי.‬
‫אתה בן 12, אין לך לחץ דם.‬
‫זה קצת גדול לאצבעות שלך, לא?‬
‫לכן אני עונד אותה על האגודל.‬
‫מה דעתך שמחר נצא קצת החוצה? נשחק בכדור?‬
‫לא שמעת על אנצפלופתיה טראומטית?‬ ‫-זה רק מסירות.‬
‫אתה יודע ששיחקתי פוטבול, כן?‬ ‫-כן. כדאי שתלך להיבדק.‬
‫איזו ירידה!‬
‫אנצפלופתיה. אני אראה לו מה זה אנצפלופתיה.‬
‫אתה רואה את זה?‬ ‫-את מה?‬
‫היא שוב עם הילד הזה.‬
‫מאיפה אלה?‬ ‫-אמזון.‬
‫תני לה מרחב.‬
‫לא, היא שוב איתו. היא…‬ ‫הם מחזיקים ידיים היום.‬
‫הם כרגע התנשקו.‬ ‫-מה? התנשקו?‬
‫לאיזה ילד בן 14 יש שפם?‬
‫קוראים לו ג'יימס, והוא בן 16.‬
‫אין מצב!‬ ‫-אף פעם לא ראיתי אותם מתנשקים.‬
‫מאיפה אלה?‬ ‫-מה זאת אומרת? אמזון.‬
‫ואת התעצבנת כשקניתי מפוח עלים חדש.‬
‫אני לא מאמינה. שיט. מה נעשה?‬
‫זו היא.‬ ‫-את חייבת לענות.‬
‫היא ראתה אותנו.‬ ‫-תכחישי.‬
‫רגע, תניח את אלה.‬ ‫-שיט, את חייבת לענות.‬
‫- אליס ריינולדס -‬
‫היי, מותק!‬
‫אימא?‬ ‫-שכחת משהו?‬
‫מה אתם עושים?‬
‫זה כזה מטריד. יש לך משקפת?‬
‫כן, אימא שלך הייתה מטרידה קודם.‬
‫אתם צריכים למצוא לכם חיים. באמת.‬
‫אחזור הביתה כשאסיים ללמוד אצל אנאליס. ביי.‬
‫טוב.‬
‫אמרתי לך שצריך לקחת לה את הטלפון.‬
‫את צריכה להיות יותר דיסקרטית.‬
‫באמת? "למצוא חיים"?‬
‫אלה החיים שלי.‬
‫מה זה אומר בכלל?‬ ‫אפילו היא לא יודעת מה זה אומר.‬
‫כל היום אני חיה רק את החיים שלך.‬
‫אם היו לי חיים, מה את היית עושה?‬
‫"אימא, איפה את?‬
‫"אני צריכה טרמפ לפה. ולשם."‬
‫"אל תסתכלי עליי.‬ ‫תתרחקי לי מהחדר. תביאי לי אוכל."‬
‫בני נוער. יום ככה יום ככה.‬
‫אומרים שהם ישברו לך את כוח הרצון,‬ ‫אבל היא לא תשבור אותי.‬
‫אלוהים.‬
‫לא הבנתי. אנא חזרי שנית.‬
‫טוב, זה כזה מטריד, אלכסה. אל תתערבי.‬
‫אפשר להמליץ על אפליקציית מדיטציה?‬
‫- ג'יימס: ברור שכן!!! -‬
‫- רגע, אני כבר בא -‬
‫- אנאליס: אנחנו למעלה, הבאתי משקאות! -‬
‫בסדר.‬
‫עוד פעם אחת וזהו.‬
‫שיהיה. טוב. זה בסדר.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-היי! מה? אלוהים.‬
‫כלום.‬ ‫-זה לא נראה כמו כלום.‬
‫זאת אליס.‬ ‫-אליס?‬
‫היא משקרת לנו. היא לא לומדת אצל אנאליס.‬
‫בגלל זה תמיד צריך לתצפת על הילדים שלנו.‬
‫אתה יודע, כמו הורים אחרים.‬
‫טוב, אנחנו לא כמו הורים אחרים.‬ ‫דיברנו על זה.‬
‫אבל אנחנו מרגלים אמיתיים.‬ ‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫זה מה שעשינו.‬
‫לטרוריסטים ומצביאים, לא לילדים שלנו.‬
‫זה הרגיש כמו…‬ ‫-אני לא רוצה לראות את זה.‬
‫זה פשוט נפתח כאן. מה זה?‬
‫מה? "אימא זונע".‬
‫מאוית לא נכון.‬
‫זה מה שקורה. "אימא זונע".‬ ‫אני לא רוצה לראות.‬
‫ננסה…‬
‫- אימאזונע -‬
‫הסקרנות הרגה את החתול.‬
‫טוב, תנצב"ה, חתולי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-זה מה שקורה.‬
‫את לא אמורה לחטט.‬
‫נראה שזה ההמנון שלה בימינו.‬
‫מה…‬
‫תראה את זה.‬
‫- מוכנה לטבח‬ ‫אפוקליפסה כימית שולטת! -‬
‫מה קורה שם?‬
‫אפוקליפסה כימית?‬ ‫-אפוקליפסה כימית?‬
‫אמרתם "אפוקליפסה כימית"?‬
‫לא חשבתי שהם חזרו לזה שוב אחרי שנה שעברה.‬
‫מה קרה בשנה שעברה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שזה היה קשור לבחורה בשם מדי?‬
‫ברצינות? תראה.‬ ‫היא במרכז העיר באדמסון, פידמונט.‬
‫היא הייתה צריכה לכבות את המיקום. זו רמאות.‬
‫זה מועדון!‬
‫מועדון?‬ ‫-כן!‬
‫הנה.‬
‫מלא חיים פה.‬ ‫-אתה מנסה להחמיר את המצב?‬
‫מה? לא יצאנו כבר מלא זמן.‬ ‫-כן, אבל אנחנו לא יצאנו. הבת שלנו יצאה.‬
‫בחייך. אנחנו לא יכולים לבלות קצת?‬ ‫את יודעת…‬
‫סליחה. פנו דרך.‬ ‫-סליחה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אפשר לקבל הארווי וולבאנגר?‬
‫לחיים!‬
‫היא שם למעלה.‬
‫אליס אמיליה ריינולדס, בואי נלך.‬
‫עכשיו.‬
‫אבל אפילו לא הייתי…‬ ‫-אף מילה.‬
‫גם לא ממך, שפמוני. אתה ופלומת השפה שלך.‬
‫בואי נלך.‬ ‫-למה אני לא יכולה להישאר?‬
‫להורים שלהם לא אכפת.‬
‫אולי ההורים שלהם לא אוהבים אותם.‬ ‫לא יודעת. בואי נלך.‬
‫אליס, את לא יכולה ללכת. המסיבה רק מתחילה.‬
‫קחי את הדברים שלך ובואי נלך.‬
‫קדימה.‬
‫מה? הכבלים בבית התקלקלו?‬ ‫בגלל זה יצאתם כל כך מאוחר, בומרים?‬
‫תגידו שלום, בומרים.‬
‫"בומרים"?‬
‫כן, קארן, בומרים.‬
‫"קארן"?‬
‫טוב, חבר'ה, שמעו,‬ ‫פשוט תנו לנו מקום ואנחנו נלך.‬
‫כן, מה תעשה בדיוק?‬
‫אני לא חושב ששמעת אותי.‬ ‫אמרתי, "חבר'ה, תנו לנו מקום‬
‫"כדי שאוכל לקחת את בתי הקטינה מהמועדון!"‬
‫אבא!‬ ‫-היא נראית לי מספיק מבוגרת.‬
‫טוב, פשוט תירגע. בואי נלך.‬
‫גמרנו פה.‬
‫לא כל כך מהר.‬
‫אוי! אל תיגעו בו.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אני לא יכול לנשום.‬
‫זה קרה כל כך מהר. זה לא כזה נורא, נכון?‬
‫ואנחנו לא בומרים, אוקיי? דור ה-X, אם כבר.‬
‫אנחנו על הגבול, כזה. בין דורות.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫טוב, איך נכנסת לשם?‬
‫תעודת זהות מזויפת?‬ ‫-לא.‬
‫אז הם פשוט נותנים‬ ‫לבני 14 להיכנס למועדון הזה?‬
‫טוב. יש לי תעודת זהות מזויפת.‬ ‫אבל רק בשביל ללכת לרקוד.‬
‫מי דחף אותך לזה? פלומון?‬
‫קוראים לו ג'יימס.‬ ‫אתה לא אוהב אותו כי הוא לבן.‬
‫מה?‬ ‫-מה? אימא שלך לבנה.‬
‫וחוץ מזה, זה לא קשור לג'יימס.‬
‫זה קשור אלייך.‬ ‫-כן.‬
‫את כועסת כי אני מנסה‬ ‫לחיות את החיים שלי ולא את שלך.‬
‫מה?‬ ‫-נו, באמת!‬
‫איך מצאתם אותי בכלל?‬
‫הלו?‬
‫"אימא זונע." עם ע'?‬
‫לא סיסמה קשה במיוחד.‬
‫פרצת למחשב שלי וקראת את ההודעות שלי?‬
‫ההודעות שלך? ההודעות שלנו.‬
‫זה לא הטלפון שלך. זה הטלפון שלנו.‬ ‫-נכון.‬
‫וכשתחזרי, את תהיי בעונש בבית שלנו.‬
‫בגלל זה אני הולכת לעשות אקסטרני.‬
‫את מה?‬
‫כדי שאוכל לסיים תיכון מוקדם‬ ‫וללכת לקולג' רחוק.‬
‫הבדיחה על חשבונך כי לא נשלם על זה.‬
‫לא נדבר על מה שקרה שם?‬
‫כי זה נראה כאילו זיינת אותם במכות.‬ ‫ואחד מהם היה חמוד.‬
‫לא לקלל!‬ ‫-לא לקלל!‬
‫קללות? אתם באמת רוצים לדבר על קללות כרגע?‬
‫איפה למדתם לעשות דברים כאלה?‬
‫אבא שלך ואני לקחנו כמה שיעורי טאקוונדו.‬
‫"כמה שיעורי טאקוונדו"?‬
‫כשהייתם בחיל השלום ביפן?‬
‫לא אמרנו "יפן".‬
‫למעשה, טאקוונדו זו אמנות לחימה קוריאנית.‬
‫ותתפלאי כמה אפשר ללמוד‬ ‫בכמה שיעורים בודדים.‬
‫אתה באמת מצפה שאאמין לך?‬ ‫אתם כל כך מזויפים עכשיו.‬
‫מזויפים?‬ ‫-אנחנו? בסדר, גברת תעודת זהות מזויפת.‬
‫אני לא מסוגלת איתכם בכלל.‬
‫את לא מסוגלת איתנו?‬
‫טוב, את בעונש,‬ ‫אז תנסי "לא להיות מסוגלת" עם זה.‬
‫כן, זה לא היה הגיוני מה שהיא אמרה,‬
‫אבל את רוצה להתעסק איתה,‬ ‫אחרי מה שהיא עשתה לאנשים האלה?‬
‫אני לא סובלת אתכם!‬
‫זה היה מטורלל, נכון?‬ ‫-זה היה מטורף. פסיכי.‬
‫בקטע רע? לא היינו צריכים לעשות את זה?‬
‫או דווקא בקטע טוב,‬
‫כאילו שלא הרגשנו כל כך חיים כבר שנים?‬
‫זה היה רע.‬ ‫-רע.‬
‫כן.‬ ‫-נכון. רק בדקתי.‬
‫מה מטריד אותך, אם?‬
‫טוב, אתה יודע שאני אוהבת את החיים שלנו.‬
‫נכון?‬ ‫-אבל?‬
‫לא יודעת. זה כאילו…‬
‫הלילה משהו התחבר לי, אתה יודע?‬
‫בפעם הראשונה מזה זמן רב,‬ ‫אני פשוט… הרגשתי נחוצה.‬
‫את נחוצה, פשוט בדרך אחרת.‬
‫היי, טמבל, סיפרת לאימא ואבא איפה אני?‬ ‫-כאילו שאכפת לי מחיי החברה שלך.‬
‫לפחות יש לי כאלה.‬ ‫-כבר לא.‬
‫העונש שלך יהיה כזה ארוך,‬ ‫אולי אצא לנשף סיום לפנייך.‬
‫אתה לא מפנטז לפעמים‬ ‫על קפיצה זריזה לדרום אמריקה?‬
‫לעצור הפיכה או להתחיל הפיכה?‬ ‫-לא.‬
‫ככה או ככה. כאילו,‬ ‫רק איזו הפיכה קטנה כמו בימים הטובים.‬
‫אני לא רוצה שום הפיכה.‬ ‫יש סיבה שיצאנו מזה, אוקיי?‬
‫כי אנחנו רוצים להגן על הילדים שלנו.‬ ‫-אתה צודק.‬
‫היא מצאה את הסיסמאות שלך על המחשב שלך.‬
‫החבאתי אותן.‬ ‫-לא מספיק טוב, כנראה.‬
‫הם מרגלים אחריי, הם ירגלו אחריך.‬
‫שינסו. צריך אימות כפול לכל הדברים שלי.‬
‫אלוהים, אתה כזה חנון.‬ ‫-חנון שההורים שלו לא יכולים לרגל אחריו.‬
‫אתה יודע מה אני צריכה?‬ ‫אלוהים, אני צריכה להרגיש חיה שוב.‬
‫להרגיש את הלב דופק.‬ ‫-מותק.‬
‫אני צריכה להרגיש כמו כלבה שוב, אתה יודע?‬
‫מותק.‬
‫אני יודע מה את צריכה.‬
‫הכול עצור בתוכך, נכון?‬ ‫-כן. לגמרי.‬
‫כן. אני יודע מה שנינו צריכים.‬
‫אלוהים. הם מוגזמים לגמרי.‬
‫איכס.‬
‫גועל נפש.‬
‫קחי את זה. קדימה!‬
‫קדימה. עוד אחד.‬
‫עוד אחד.‬
‫מרגישה יותר טוב?‬ ‫-כן.‬
‫קצת.‬
‫אני בהחלט אצטרך מקלחת.‬
‫אתה בא?‬
‫אני מלוכלך.‬
‫- ריינולדס -‬
‫הילדים הגיעו לבית הספר בלי בעיה?‬ ‫-חיובי.‬
‫מחכה למישהו?‬ ‫-לא. אני לא.‬
‫צ'אק?‬
‫מה קורה, מותק? שנים!‬
‫מאט, מה שלומך?‬
‫היי, הכול טוב.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫כן.‬
‫"בומרים הורסים מסיבת ריקודים."‬
‫אבל אנחנו לא באמת בומרים.‬
‫זה צ'אק?‬
‫כן. היית מאמינה?‬ ‫-היי, אם.‬
‫אתם נראים נהדר. באמת. שניכם.‬
‫בוא, תיכנס.‬
‫לא. אין לנו זמן לזה.‬ ‫-רגע. מה?‬
‫אם אני מצאתי אתכם בכזו קלות,‬ ‫האויבים שלכם לא רחוקים.‬
‫צ'אק, בחייך. זה היה לפני 15 שנה.‬
‫כן. אין לנו אויבים.‬ ‫אני מוכרת פאזלים ב"אטסי".‬
‫אנחנו עושים וורדל.‬ ‫-למה שנעניין מישהו?‬
‫מפתח ה-ICS.‬
‫שאבד בתאונת המטוס.‬
‫חיפשנו באתר ההתרסקות. לא מצאנו אותו.‬
‫מצאנו את התיק,‬ ‫כמה טרוריסטים בלארוסים מתים, אבל שום כונן.‬
‫זה מטורף.‬
‫זוכרת את ברון אנדרוז מ-MI6?‬
‫כמובן.‬ ‫-כן, בחור לבן חיוור. נראה לא אתלטי.‬
‫כן. מה איתו?‬
‫הוא ארגן את המטוס.‬ ‫נראה לי שהוא הסגיר אתכם לבלארוסים.‬
‫נשמע הגיוני.‬
‫באמת? ברון?‬
‫יש לי מידע מבוסס.‬
‫הוא עובד עם גור עכשיו,‬ ‫והם מחפשים אתכם ואת המפתח.‬
‫לא, כי המפתח לא אצלנו.‬ ‫-כן. הוא לא אצלנו.‬
‫זה לא משנה.‬
‫כשה-CIA יגלו שאתם בחיים, הם יעצרו אתכם.‬
‫צריך להוציא אתכם מפה עכשיו. יחד עם…‬
‫צ'אק!‬
‫בואי!‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה, קדימה!‬
‫לעזאזל! אם הם מצאו אותנו כל כך מהר,‬ ‫את יודעת מה זה אומר?‬
‫הילדים.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו!‬ ‫-קדימה.‬
‫לשם.‬
‫תתקדמו.‬ ‫-למוסך. זוזו!‬
‫עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫צ'אק! איזה סיוט!‬
‫חייבת להיות לנו דרך‬ ‫להוכיח שהמפתח לא אצלנו.‬
‫יש לי משהו לספר לך.‬ ‫-מה?‬
‫תבטיחי לא לכעוס?‬ ‫-לא מבטיחה כלום.‬
‫לקחתי את המפתח.‬ ‫-מה?‬
‫לא רציתי שיגיע שוב לידיים לא נכונות.‬
‫שמאלה!‬
‫כן.‬
‫מה יש לך נגד רהיטי גינה?‬ ‫לא צריך לפגוע בכולם.‬
‫מזמן לא עשיתי את זה.‬
‫דעתך מוסחת‬ ‫כי חבר שלך לשעבר מנסה להרוג אותנו.‬
‫יצאנו לדייט אחד. תניח לזה.‬
‫הוא דיבר על מנצ'סטר יונייטד כל הדייט.‬
‫אז את מודה שזה היה דייט. שמאלה!‬
‫מה חשבת לעצמך?‬
‫היינו צריכים פוליסת ביטוח‬ ‫למקרה שהכיסוי שלנו ייחשף.‬
‫טוב, הוא נחשף.‬
‫אז איפה הוא?‬ ‫-באנגליה.‬
‫בסדר.‬ ‫-בפוקסהאונד.‬
‫בבית של אימא שלי?‬ ‫-הבית שלה תמיד מוגן.‬
‫כי כל כך הרבה אנשים רוצים להרוג אותה.‬ ‫-אי אפשר להתחבא מחדש, יש לנו ילדים.‬
‫ה-CIA. הם יגנו עלינו.‬
‫לא בלי המפתח. נשיג אותו ונשתמש בו לחסינות.‬
‫ואז הסוכנות תגן עלינו. זה לא כזה סיפור.‬
‫לא כזה סיפור?‬
‫גנבת נשק טרור-סייבר,‬
‫החבאת אותו בבית של אימא שלי‬ ‫ושיקרת בקשר לזה במשך 15 שנה.‬
‫טוב, זה נשמע רע כשאת מנסחת את זה ככה.‬ ‫ימינה!‬
‫הוא טוען מחדש.‬ ‫-רגע.‬
‫הנשק שלו תקוע.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫בסדר. אני באמת לא חושב שאני אוהב את זה.‬
‫זה יהיה מגעיל.‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫בואי.‬ ‫-חייבים להיפטר מהוואן הזה.‬
‫אני כבר דואג לזה.‬
‫שיין. יש לו פריוס אפורה.‬
‫הוא יחכה לנו ביציאה הצפונית.‬ ‫-טוב.‬
‫היי, ילדים. איסוף מוקדם.‬
‫מה?‬ ‫-גם את, בואי נלך.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫לא אכלת כלום מארוחת הצהריים שלך.‬
‫קח את הכריך הזה. שים בכיס. בואו נלך.‬
‫צריך לאכול, בן.‬ ‫-מה הסרט שלכם?‬
‫אני לא בסרט. את בסרט.‬
‫מה קרה לאוטו שלנו?‬ ‫-הגרסה הקצרה: אין חניה.‬
‫רגע. לאן אנחנו הולכים?‬ ‫-לטיול קטן.‬
‫את ההורים לא שואלים לאן. פשוט הולכים.‬
‫- טיסות בין-לאומיות -‬
‫אנחנו טסים לאנגליה?‬ ‫-כן. אנגליה הישנה והטובה.‬
‫מה עם בית הספר? וכדורגל? אנחנו בפלייאוף.‬
‫בית הספר וכדורגל הם…‬
‫אני חושב שהם הופסקו.‬
‫מה?‬
‫אנחנו פשוט צריכים להפנים‬ ‫שאולי העונה הקסומה הסתיימה.‬
‫כן, מצטערת, מותק.‬
‫אימא, למה אנחנו נוסעים לאנגליה?‬
‫שאלה טובה. כן.‬
‫כי אנחנו הולכים לבקר את סבתא שלכם.‬
‫מה?‬ ‫-יש לנו סבתא?‬
‫כן. הפתעה כיפית, נכון?‬
‫תשמעו, אני יודעת שקשה להבין את זה,‬
‫ואני באמת מצטערת.‬
‫אבל אימא שלי‬ ‫לא הייתה מישהי שרציתי בחייכם, בסדר?‬
‫היא בקושי הייתה בשלי.‬
‫אמרת שהיא מתה.‬
‫לא, לא אמרתי שהיא מתה.‬ ‫-לא, אמרת שהיא מתה.‬
‫יש דרכים שונות לפרש "מתה".‬
‫לפעמים זה הרגיש ככה, אבל אני לא יודעת,‬
‫היא הייתה קרה ומרוחקת,‬
‫והיא שלחה אותי לפנימייה‬ ‫ברגע שהיא יכלה, אז…‬
‫זה נשמע לי די טוב.‬
‫נראה לי שהבנו שטעינו,‬ ‫וכדאי שתפגשו אותה לפני שיהיה מאוחר.‬
‫כן.‬
‫היא גוססת?‬ ‫-לא.‬
‫כלומר, כן. בסופו של דבר כולנו נמות.‬
‫אנחנו עלולים למות בטיסה.‬
‫מה?‬ ‫-מאט.‬
‫ניסוח גרוע. אבל היא לא גוססת.‬
‫תקשיבו, אם נתנהג מוזר או כאילו בלחץ,‬
‫זה רק בגלל שככה היא גורמת לנו להרגיש.‬
‫לי. ככה היא גורמת לי להרגיש. הגיוני?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. טוב.‬ ‫-כן?‬
‫לא, ברור שלא.‬ ‫אני שיקרתי בנוגע למועדון וחטפתי עונש.‬
‫את שיקרת שאימא שלך לא בחיים.‬ ‫אין בזה שום הגיון!‬
‫גברתי הצעירה, הטון שלך וחוזק הדיבור.‬
‫טוב, את צודקת. יודעת מה?‬ ‫אני חייבת לכם הסברים.‬
‫אבל אי אפשר לעשות את זה פה.‬ ‫לא כרגע, טוב?‬
‫אימא.‬ ‫-כן?‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫מותק, מה קורה?‬ ‫-אני חושב שיש לי מחלת-אוויר.‬
‫אבל אנחנו עדיין לא באוויר.‬
‫הבא בתור.‬ ‫-בוא…‬
‫נעבור את הביטחון קודם, טוב? בואו.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫הקפטן הדליק את השלט להדק חגורות…‬
‫היי.‬ ‫-כן?‬
‫בדקתי את המטוס. לא עקבו אחרינו.‬
‫טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫עכשיו זה הזמן? שנספר להם?‬
‫זה בדיוק הזמן לא לספר להם.‬
‫אם, שמרנו את זה בסוד‬ ‫במשך 15 שנה. יומיים נוספים לא יזיקו.‬
‫אתה צודק. אתה יודע מה? השקר הזה מגן עליהם.‬
‫כן. והורים טובים משקרים כל הזמן.‬
‫"הרסיטל היה נהדר."‬
‫נכון? כמובן.‬
‫"אי אפשר לנסוע לדיסנילנד החודש‬ ‫כי הוא סגור."‬
‫אהבתי.‬
‫"להורים שלך אין קעקועים."‬
‫"לעשן גראס עושה שלשול."‬
‫"אלגברה משמשת אותנו כל יום."‬ ‫-"כל יום."‬
‫"פאי שווה אם-סי בולשיט."‬
‫תראי, אנחנו עושים עבודה טובה.‬
‫ככה מגדלים ילדים נהדרים ומפותחים.‬ ‫-כן.‬
‫בכך שמשקרים להם בפרצוף.‬
‫תודה על העידוד.‬
‫בעוד כמה רגעים, הדיילות יעברו…‬
‫היי, בוקר טוב. אני שמח שנחתם קצת.‬
‫אמרתי לכם שכריות צוואר נראות מטופשות‬ ‫אבל הן עובדות.‬
‫- ברוכים הבאים ללונדון -‬
‫דרכונים, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫שלום, מותק.‬ ‫-שלום.‬
‫משפחת בייקר.‬
‫תודה, גברת בייקר.‬ ‫-תודה לך.‬
‫טוב, חבר'ה. משם. יציאה.‬
‫תתקדמו.‬
‫קדימה.‬
‫נעלה על האוטובוס הזה. קדימה.‬
‫התחנה הבאה, חניה לטווח ארוך.‬
‫נראה שזו התחנה שלנו, בסדר?‬
‫למה את לא מודה שזה מוזר?‬
‫לפעמים מוזר זה טוב.‬ ‫כמו שעוד אפשר להקשיב למייקל ג'קסון.‬
‫קדימה. תישארו יחד.‬
‫כאן גור.‬
‫הם כאן. הית'רו. מגרש ג'י.‬
‫טוב. תעדכן אותי.‬
‫סלח לי. סליחה.‬
‫טוב, הנה.‬
‫מה דעתכם?‬
‫זה חניון.‬
‫כן.‬
‫לאן הוא הולך?‬ ‫-להביא את הרכב השכור שלנו.‬
‫זה הרכב השכור שלנו?‬
‫כן. תיכנסו.‬
‫כן, אני זוכרת אותם.‬ ‫משפחה נאה. האבא היה שווה.‬
‫אין צורך בהערות, גברתי השוטרת. תודה.‬
‫ברור למה ניסית למצוא אותה 15 שנה.‬
‫לא ניסיתי למצוא אותה.‬ ‫ניסיתי למצוא את מפתח ה-ICS.‬
‫תתרכזי בעבודתך, בבקשה.‬
‫לא יכול להיות שהם סתם חשפו את עצמם.‬
‫הם יודעים איך להישאר בלתי נראים.‬
‫כן.‬
‫הילדים.‬
‫תתמקדי בילדים.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫נצטרך סריקה של כל נמל התעופה.‬ ‫טלפונים ניידים, טביעות אצבע דיגיטליות.‬
‫הם לא יישארו בלתי נראים זמן רב.‬
‫איכס.‬
‫זה דוחה.‬
‫איזה מותג הסיגריות האלה?‬
‫זה מצית?‬ ‫-תני לי את זה.‬
‫אנחנו באירופה עכשיו, חבר'ה. הכול קצת שונה.‬
‫יש ויי-פיי באוטו?‬
‫לא, אין. אין אינטרנט בטיול הזה.‬
‫למען האמת, הטלפונים האלה?‬ ‫למה שלא תיתנו אותם לאימא שלכם?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫נתנתק מהרשת.‬
‫ככה לא אצטרך לדאוג‬ ‫לשלם עלויות נדידה, דברים כאלה.‬
‫אולי אקנה לכם כרטיס סים מקומי.‬
‫אתה לא רציני.‬ ‫-לחלוטין.‬
‫היד שלי מתעייפת, חבר'ה.‬
‫קדימה.‬
‫תודה.‬
‫ליאו.‬
‫להתנתק.‬ ‫-מה אנחנו אמורים לעשות עכשיו?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫דבר עם אחותך. תכירו זה את זה.‬
‫אתה יודע, "מה שלומך? מה קורה?‬
‫"מה דעתך על אנגליה?" אתם ביבשת אחרת.‬
‫כרגע עברנו סניף קוסטקו.‬
‫לא הייתי מזלזלת בקוסטקו.‬ ‫דרך מעולה להעביר חצי יום.‬
‫הנה. בואו נשים קצת…‬
‫קצת מוזיקה.‬
‫זו מוזיקה טובה.‬ ‫-לא.‬
‫אתם צוחקים עליי.‬
‫אנחנו צריכים דלק.‬
‫אפשר לקנות משהו לאכול?‬
‫יש לך מזל. ממש כאן.‬
‫בסדר, חבר'ה.‬ ‫-אפשר קצת מזומן?‬
‫כן, תביאי לי את התיק.‬
‫עכשיו, בבקשה.‬ ‫-כן. סליחה.‬
‫אנחנו נמלא דלק.‬ ‫אתם רוצו פנימה וקנו חטיפים.‬
‫זריז.‬
‫הנה. תחזיר לי עודף.‬
‫וגם M&M's.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה תרצו?‬
‫רק ארוחת בוקר.‬
‫ארוחת בוקר אנגלית?‬ ‫-בטח.‬
‫בבקשה. תיהנה.‬
‫יש לך משהו שפחות יזיק לכולסטרול שלי?‬
‫לא. נקניק דם.‬
‫דם?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫ממש, נכון?‬
‫לא זה. תראה את זה.‬
‫למה קוראים לי ג'פרי בייקר?‬
‫ולמה כתוב כאן שאנחנו מאלבמה?‬
‫אני לא מאמינה.‬ ‫הם כעסו שיש לי תעודת זהות מזויפת‬
‫כשלהם יש שמות ודרכונים והכול מזויף.‬
‫מזומן או אשראי?‬
‫מזומן.‬
‫בבקשה.‬
‫רגע. יש לזה חיבור לרשת?‬
‫- להתחבר לרשת? -‬
‫כן, אבל אימא ואבא אמרו בלי אינטרנט.‬
‫אתה מתכוון למר וגברת בייקר?‬
‫פשוט תעשה את זה.‬
‫תיהנו מארוחת הבוקר שלכם.‬ ‫-תודה.‬
‫רגע. מה אם אימא ואבא הם פושעים,‬ ‫ואנחנו בורחים מהמדינה?‬
‫מה? אין מצב. הם לא פושעים.‬ ‫הם בליגת פיקלבול.‬
‫זה לא אומר כלום.‬ ‫-הם צופים בערוץ הגינון.‬
‫ליאו.‬
‫הם מכינים מחמצת בעצמם.‬
‫איכס.‬
‫כמה זמן נראה לך שיש לנו?‬ ‫-ארבעים וחמש דקות לפני שמערכת זיהוי הפנים‬
‫תקלוט אותנו בהגירה.‬
‫בערך שעה-שעה וחצי אחרי שהם יסרקו‬ ‫את המצלמות מחוץ להית'רו.‬
‫ואז, אם הם יזהו את הרכב או לא,‬ ‫זה עוד מקסימום חצי שעה.‬
‫אז באמת אין לנו זמן להגיד שלום לאימא שלי.‬
‫זה די והותר זמן להגיד שלום לאימא שלך.‬
‫טוב. שתי דקות.‬ ‫זה יספיק כדי לצלק אותם לכל החיים.‬
‫אבל אל תשכח‬ ‫שאולי זה לא רק ברון שרודף אחרינו.‬
‫שמעי, נשיג את המפתח.‬
‫נעביר אותו ל-CIA ונקבל חזרה את החיים שלנו.‬
‫ככה פשוט.‬
‫אני לא מאמינה שאנחנו עושים להם את זה.‬ ‫אני אימא איומה.‬
‫טוב, זה לא שאני‬ ‫האבא הטוב בעולם בסיפור הזה.‬
‫אגב, את אימא מדהימה.‬ ‫-אני לא מרגישה כמו אימא מדהימה.‬
‫ואתה יודע שהם יזכרו לנו את זה לנצח.‬
‫מה קורה? דבר.‬
‫הם ירדו מהכביש. אנחנו מקיפים אותם.‬ ‫-שלח לי מיקום.‬
‫נצטרך גיבוי.‬
‫טוב, קיבלתי. מעביר אותו עכשיו.‬
‫למה אתה כל כך בטוח שהם באו למכור אותו?‬ ‫-כי אני מכיר אותם. טוב מדי.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫כן? נהדר. תודה.‬
‫תחנת דלק. חמישה ק"מ צפונה. סע.‬
‫מה מצאת?‬
‫יש ג'פרי ר' בייקר. נולד בהאנטסוויל.‬
‫אבל הוא מת ב-1952.‬
‫ידעתי.‬ ‫-אני לא חושב שזה מוכיח משהו.‬
‫שמעי, אפשר רק לקוות‬ ‫שהם לא שמים לב לשום דבר מזה.‬
‫הם באמת לא מתייחסים‬ ‫לשום דבר שאני אומרת או עושה, אז…‬
‫מה ל…‬
‫שיט.‬
‫אלוהי…‬
‫שנעשה משהו?‬
‫מה תעשה?‬
‫את תמיד כזו שלילית.‬
‫צריך לחייג 100!‬ ‫-זה לא המספר פה.‬
‫אימא.‬ ‫-היא בסדר. זה לא כזה נורא.‬
‫הילדים.‬
‫אבא.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫מה קרה?‬ ‫-בואו נלך.‬
‫הבאת לי עודף?‬ ‫-לא. עודף?‬
‫ו-M&Ms?‬ ‫-למה נלחמתם באנשים האלה?‬
‫אל תדאגי. קדימה, אליס. קדימה.‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫קדימה. לאוטו.‬ ‫-לא. את ראית את מה שאנחנו ראינו?‬
‫את ראית מה עשינו?‬
‫לימדנו אותך לפקפק בסמכות‬ ‫ואני אוהבת את זה בך.‬
‫אבל זה הזמן להיכנס לאוטו המחורבן!‬ ‫-ואת מקללת? בחייך.‬
‫קדימה. חגורות.‬
‫פנימה!‬
‫מי היה האיש הזה?‬
‫למה פגעת בו?‬ ‫-למה הוא ירה עלינו?‬
‫שבו. הכול יהיה בסדר.‬ ‫-אנחנו שותפים לפשע?‬
‫זה ברון.‬
‫אלה הם.‬
‫תסתובב.‬
‫זה אקדח?‬
‫אבא, מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫נתיב לא נכון, אימא!‬ ‫-אליס, אני יודעת איפה אני, בסדר?‬
‫מה קורה פה? למה אתם מנסים להרוג אותם?‬
‫לא ניסינו להרוג אף אחד.‬
‫אם היינו מנסים הם היו פאקינג מתים.‬ ‫-כן.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אבא ירה במשאית, אלתר להביור,‬
‫ואני די בטוחה שהרגת את ההיא במו ידייך.‬
‫שוב, לא הרגתי אף אחד. רק עילפתי אותה.‬
‫וזו לא "ההיא",‬ ‫זו אישה שאימא שלכם כמעט רצחה,‬
‫תתייחסו אליה בכבוד.‬
‫מי אתם? תגידו לנו.‬ ‫-בסדר. תירגעי.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫אני ואימא שלכם ב… היינו סוכני תמחל"ר.‬ ‫-מה?‬
‫סוכני תגובה מהירה‬ ‫חשאיים לא רשמיים של ה-CIA.‬
‫היינו מרגלים.‬
‫הייתם מרגלים?‬ ‫-כן.‬
‫כמו ג'ייסון בורן?‬ ‫-כן.‬
‫רק בלי אמנזיה.‬ ‫-כן.‬
‫ידעתי שאתם משקרים לגבי משהו,‬
‫אבל לא חשבתי‬ ‫שהייתם מספיק מגניבים כדי להיות מרגלים.‬
‫לא בגלל זה אנחנו מגניבים.‬ ‫-כן, לא בגלל זה.‬
‫תוכלו להרביץ לאבא של קונור?‬ ‫-די, הוא טבעוני.‬
‫לאבא של סידני?‬ ‫-ראית את אבא של סידני?‬
‫תוכל להרביץ לכל אבא בבית הספר?‬ ‫-אני יכול. אבל לא בו-זמנית.‬
‫אבל אנחנו לא נלחמים יותר, בסדר?‬ ‫אנחנו בפנסיה.‬
‫לא נראיתם בפנסיה. גם הם היו מרגלים?‬
‫הם היו טרוריסטים.‬ ‫או אולי שכירי חרב בתשלום.‬
‫זה עדיף?‬
‫לטרוריסטים יש אידיאולוגיה פוליטית,‬ ‫ושכירי חרב הם כמו אקדח להשכרה.‬
‫אני יודעת שזה בטח ממש מפחיד,‬ ‫אבל אנחנו נגן עליכם. זו העבודה שלנו.‬
‫עבודה מעולה בינתיים.‬
‫היינו מצליחים יותר‬ ‫אם לא הייתם משדרים מיקום.‬
‫אתם לא יכולים להתנתק מהאינטרנט לשעה?‬ ‫מה כזה חשוב?‬
‫ניסינו לחפש בגוגל מי אתם באמת.‬
‫מה?‬
‫מותק, אנחנו ההורים שלכם. זה מי שאנחנו.‬
‫כן.‬
‫רגע. אתה יכול להתחבר לרשת עם הדבר הזה?‬
‫כן.‬ ‫-אוי, חמוד.‬
‫כל כך חכם. תן לי את זה.‬
‫וואו!‬
‫מה ל…‬
‫משחקי וידאו הם אלימים מדי.‬ ‫-משחקי וידאו הם אלימים?‬
‫הוא צלף מדהים.‬
‫היה לו מזל, ונדי. בואי לא נעשה מזה עניין.‬
‫שמעתי שהוא טוב. אבל לא הבנתי עד כמה.‬
‫תודה.‬
‫קעקועי כלא צ'צ'ניים. הוולקה?‬
‫אה-הא.‬
‫מאיפה השגת את המידע על תחנת הדלק?‬
‫עוד לא היו לנו את המכשירים של הילדים.‬
‫הייתה לי האזנה לוולקה.‬
‫הם השיגו את המפתח לפני 15 שנה.‬ ‫חשבתי שהם ינסו שוב.‬
‫חתיכת ניחוש.‬ ‫-תודה ששמת לב.‬
‫עקבנו אחרי הפרופילים של הילדים‬ ‫במשחקי וידאו.‬
‫הקונסולה של הילד שידרה מיקום.‬
‫בדיוק כמו שאמרת, ילדים.‬
‫עכשיו שהם ראו אותנו, אני לא בטוח.‬
‫תשיגו לי תצפית לוויינית על הלנד-רובר.‬
‫היא בטח לא התרחקה.‬
‫הם, בוס.‬
‫הם בטח לא התרחקו.‬
‫כן.‬
‫הם ימצאו את המשאית בקרוב.‬ ‫לא נרוויח הרבה זמן.‬
‫כן, אז חשבתי‬ ‫שאולי כדאי שאני אהיה זה שידבר.‬
‫את יודעת, ככה לא תתחילו לריב, את יודעת?‬
‫כן, לא. נראה לי שזה רעיון טוב.‬
‫ותוכל להודיע לה שיש מתנקשים מיומנים‬ ‫בדרך לבית שלה,‬
‫ותוכל להסביר לה למה.‬ ‫-מה?‬
‫- אחוזת פוקסהאונד -‬
‫בסדר, ילדים. תתעוררו.‬
‫ליאו. אליס. הגענו.‬
‫רגע. זה הבית של סבתא?‬
‫כן. כאן גדלתי.‬
‫תמיד רציתי להתרחק מפה.‬
‫וואו. את בת מלוכה או משהו? גם אנחנו?‬
‫לא.‬
‫לסבתא שלכם היו‬ ‫כמה עסקים מפוקפקים בשנות ה-70, אז…‬
‫אם.‬
‫מה?‬ ‫-קדימה.‬
‫תכניסי את הקוד.‬
‫טוב. נלך לפגוש את סבתא.‬
‫וואו, הבית של סבתא אדיר.‬
‫למה שתרצי לעזוב?‬
‫אוי.‬
‫זה למה.‬
‫היי.‬ ‫-אה.‬
‫זאת את.‬
‫שלום, אימא. עדיין הורגת דברים, אה?‬
‫אל תבחני אותי, יקירה.‬ ‫אני עדיין צלפית מעולה.‬
‫אלה הנכדים שלך. בבקשה אל תירי בהם.‬
‫הם הרבה יותר גדולים מאשר בתמונות שלהם.‬
‫תמונות?‬
‫כן. מת'יו שלח לי כמה צילומים.‬
‫האומנם?‬
‫שלום, יקירי.‬
‫מה שלומך? שלחתי לה כמה תמונות.‬
‫דרך מדינות שונות, ללא אפשרות לאיתור.‬
‫כדי שסבתא תוכל לראות את הנכדים שלה גדלים.‬ ‫כי ילדים גדלים בתמונות.‬
‫את יודעת? היא לא פרסמה אותן.‬
‫אז שנתחבק או משהו?‬
‫לא.‬
‫אני בריטית. אנחנו לא מתחבקים.‬
‫אבל אתה יכול להרים את הציפור המתה.‬ ‫-תרים את הציפור. יש לה רובה.‬
‫אין לי מושג למה זכיתי בתענוג הזה,‬
‫אבל בואו תיכנסו.‬
‫זה בסדר.‬
‫עזוב אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אמילי, את זוכרת את הבית שלך?‬
‫איך אפשר לשכוח?‬
‫זה אדיר.‬
‫אל תיכנס לשם.‬
‫אל תיגעו בכלום.‬
‫המקום הזה הוא כמו פורט נוקס.‬
‫הילדים שלך בדרך כלל מרחרחים סביב ככה?‬
‫הם סתם סקרנים, אימא.‬ ‫-הם חזירי כמהין?‬
‫מה אפשר להביא לכם?‬
‫ג'יני, זה נחמד מאוד מצידך.‬
‫אבל אנחנו חייבים לקחת משהו מהר ולצאת.‬
‫אולי נוכל לקבוע זמן לבלות יחד בקרוב.‬
‫שטויות. אתם כאן עכשיו.‬
‫קצת מוקדם לאלכוהול, ג'יני.‬
‫הצדקנות האדוקה הזאת.‬
‫היא תמיד נועדה להיות אמריקאית.‬
‫עדיין מדברת עליי כאילו אני לא כאן.‬
‫סליחה, יקירה.‬ ‫זה הרגל שפיתחתי כי את אף פעם לא כאן.‬
‫בשבילך, מסקל עם טוויסט של תפוז. נכון?‬
‫אני לא יודע איך היא ידעה את זה בכלל.‬
‫ומה איתך, יקירה?‬
‫את כבר שותה ג'ין?‬
‫היא צוחקת. סתם בדיחה.‬
‫מפלצת זיעה בדרך!‬
‫ג'ינית, את…‬ ‫-"ג'ינית"?‬
‫ראית את משקאות האנרגיה בטעם רימון שלי?‬ ‫אני מת מצמא.‬
‫ארבעה אנשים חדשים.‬
‫שלום. חבר או אויב?‬
‫זה רק הנייג'ל שלי.‬
‫שלום. אלוהים.‬
‫וואו.‬
‫אלוהים. זה… ראיתי לשון.‬
‫וואו.‬
‫סליחה על זה. וסליחה גם על זה.‬ ‫לא ציפיתי לאורחים.‬
‫אני לא ציפיתי לזה.‬
‫הייתי באמצע אימון.‬ ‫-אימון למה?‬
‫לרגע שבו הגברת תחליט שאני מוכן ל-MI6.‬
‫אני הפרויקט הקטן והמיוחד שלה.‬
‫נייג'לי, זאת הבת שלי.‬
‫לא.‬ ‫-אמילי.‬
‫לא, היא לא.‬ ‫-כן, אמילי.‬
‫אם-זו.‬
‫ובעלה,‬
‫מת'יו הנאה ביותר.‬
‫מאטי. כן. כאילו שלא שמתי לב.‬ ‫-והילדים שלהם.‬
‫אלה אליס וליאו.‬
‫וואו. אני אוהב ילדים.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫זו התמימות שלכם. חוש הפלא.‬
‫ואני אשאל ישירות,‬ ‫מהר כמו שטורפים ריבה חמימה בבוקר קריר,‬
‫תרצו לקרוא לי סבא?‬ ‫-מה? לא.‬
‫כן… בסדר. זה מורכב, נכון?‬
‫תשמעו, אני מקווה‬ ‫שאתם לא תראו אותי כדמות אב.‬
‫סליחה?‬
‫כי מה שאני באמת רוצה, מאטי, אם-זו,‬
‫זה שתראו בי חבר.‬
‫לא סביר.‬
‫אז מה לגבי הג'ין, כן או לא?‬
‫התשובה היא לא.‬
‫הם בני 14 ו-12.‬
‫הם שותים מים או מיץ תפוזים.‬ ‫-כן…‬
‫טוב. למה שלא ניגש לעניין?‬ ‫יש לנו הרבה מה לעשות. נייג'ל.‬
‫אתה יכול לעשות לילדים סיור?‬
‫לנכדים?‬
‫אה, לעזור להם. בטח, כן.‬ ‫חובותיי כסבא, ג'ינית.‬
‫טוב, אתם אוהבים דברים מדהימים?‬ ‫רוצים לבוא למשרד המגניב שלי?‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫נו, בוא נראה.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫"זה לא המבטא שלך. זו האישיות שלך."‬
‫מאט, אתה כזה צפוי.‬
‫אלוהים, היא בטח מתה משעמום.‬
‫תודה רבה.‬
‫מה?‬ ‫-זה המפתח.‬
‫אנחנו שומעים מכיוונים שונים‬ ‫שהוא בהחלט מעורב.‬
‫מה עם המכונית?‬
‫לוויינים עקבו אחרי הלנד-רובר לכאן.‬
‫אבל איבדנו אותם תחת כיסוי עננים.‬ ‫-נהדר.‬
‫אנחנו מנחשים שהם בטווח של שמונה ק"מ.‬
‫זה מפעל תחמושת ישן. זו חוות סוסים.‬
‫זה מסלול מרוצים.‬ ‫-מה זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הקרקע רשומה לעמותה בחו"ל,‬
‫שבסיסה באי מאן. פוקסהאנטר בע"מ.‬
‫פוקסהאנטר?‬
‫למה השם הזה מוכר לי?‬
‫ג'יני קרטיס.‬
‫היא MI6. היא הייתה אגדה.‬
‫תקשיבי, ג'יני.‬
‫כשאמילי ואני ירדנו למסתור,‬
‫לקחתי משהו בעל ערך רב.‬
‫אם אין לך יתרון, תיצור אחד. לחיים.‬
‫ידעתי שאני מחבבת אותו.‬ ‫-חכי עד שתשמעי את החלק הבא.‬
‫כפי שאתם רואים, אין פה שום דבר מגניב.‬
‫זה המשרד שלך?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה לא?‬
‫זה מה שאתה צריך לשאול אותי.‬ ‫-אבל במה אתה עובד?‬
‫מה העבודה שלך?‬
‫כאן אני מחזיק ציוד,‬ ‫אם אתם רוצים לקרוא לזה ככה.‬
‫התמחיתי בהכול. יש פה סאי. יש נונצ'קו.‬
‫יש אלה. איי, הגב התחתון שלי.‬
‫יש לנו כוכבי הטלה, אני כבר די טוב בזה.‬
‫זה קיר. זה פגע בכל כך הרבה דברים.‬
‫אני רוצה לנסות.‬ ‫-טוב, זהירות. חד מאוד.‬
‫תנסה, אבל אני לא בטוח שזה יעשה הרבה.‬ ‫תיזהר עם הכוכב.‬
‫מוש… כן.‬
‫עוד לא הצלחתי לעשות את זה. יפה לך.‬
‫אלוהים. את רוצה לנסות?‬
‫אני אלך למצוא את השירותים.‬
‫בטח. למה שכוכבת תצטרך עוד כוכב?‬
‫את כבר כוכבת.‬
‫ולסיכום: סיגריות אולטרה סגול,‬
‫שעון לייזר ומטרייה חסינת כדורים.‬
‫מטרייה חסינת כדורים?‬
‫מי שרוצה להיות מרגל‬
‫צריך באמת להיות מוכן לכל דבר.‬
‫בשביל זה נועד מעקב הבריאות?‬ ‫-לא.‬
‫זה מנטר את דפוסי השינה שלי.‬
‫לסבתא שלך יש נטייה להחזיק אותי ער כל הלילה‬ ‫עם ה… נחירות שלה.‬
‫תראה. גם לך יש אחת. תאומים.‬
‫העניין הוא כזה, ג'יני.‬
‫אני…‬
‫החבאתי אותו פה.‬
‫אני מניחה שאחרים מחפשים אותו.‬
‫כן.‬
‫אז אחרי כל הזמן הזה‬
‫גררת את הבעיות שלך אל סף דלתי.‬
‫לא הכול תמיד סובב סביבך.‬
‫משום שמניסיוני, הכול תמיד סבב סביבך.‬
‫כל החיים ניסיתי לא להיות כמוך.‬
‫להיות האימא שמעולם לא היית.‬
‫אוהבת, יציבה, מטפחת.‬
‫שתלטנית.‬ ‫-לא! אלוהים!‬
‫נוכחת! נוכחת בחיי הילדים שלי.‬
‫ואיך הולך לך עם זה?‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫אני שמח שסיכמנו את זה, כי אנחנו…‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫הבת שלך שונאת אותך.‬
‫ויתרת על הכול בשבילה‬ ‫והיא עדיין שונאת אותך.‬
‫טוב, יודעת מה? אני יכולה‬ ‫לחיות עם הסיבה שבגללה אליס שונאת אותי.‬
‫את יכולה לחיות עם הסיבה שאני שונאת אותך?‬
‫שנאה זו מילה כל כך חזקה.‬
‫סביר להניח שנוכל למצוא…‬ ‫-שיהיה.‬
‫עשיתי משהו שאת לא יכולת לעשות.‬
‫בחרתי במשפחה על פני הקריירה שלי.‬
‫והגענו לאותו מקום, נכון?‬
‫זה לא משנה איזו מין אימא את.‬
‫נערות מורדות.‬
‫אני עשיתי את זה לשלי. את עשית את זה לי.‬ ‫שלך עושה את זה לך.‬
‫כל מה שאפשר לעשות‬ ‫זה לקוות שחינכת אותם די טוב‬
‫כדי שהם יוכלו לדאוג לעצמם,‬ ‫ושיום אחד הם יחזרו.‬
‫למה שאני ארצה לחזור לכאן?‬
‫שכנעת את עצמך‬ ‫ששלחתי אותך מפה בחוסר רגישות‬
‫לפנימייה בארה"ב‬ ‫כדי שהחיים שלי יהיו קלים יותר.‬
‫טוב, למרבה הנוחות שכחת שהתחננת ללכת.‬
‫עכשיו, אני רוצה לבלות כמה רגעים‬ ‫עם הנכדים שלי.‬
‫אני מניחה שלא אזכה‬ ‫להזדמנויות רבות בעתיד, נכון?‬
‫היי, בוס, אני לא מבינה. מה הקשר פה?‬
‫אני לא בטוח. תתפצלו לשלושה צוותים‬ ‫ותבדקו את המקומות האלה.‬
‫אני אבקר את גברת קרטיס‬ ‫כשאקבל אישור מהסוכנות.‬
‫אנחנו צריכים לחכות לאישור?‬
‫כן, ונדי. אני לא אסתער על הבית שלה‬ ‫ואסתכן בהרס הקריירה שלי בלי אישור.‬
‫כן, אני חושב שמצאתי משהו.‬
‫אני שולח לך.‬
‫ראית מה זה? היא מאשימה אותי, שרציתי לעזוב.‬
‫כן, אימא שלך היא משהו.‬ ‫אבל היא בכל זאת אימא שלך.‬
‫כאן?‬
‫בואי.‬
‫צילמנו את זה‬ ‫בדיוק לפני שהיא עזבה לפנימייה בארה"ב.‬
‫אני אוהבת את החיוך שלה.‬
‫אבל עכשיו אני מבינה‬ ‫שזה בעצם בגלל שהיא כל כך שמחה להיות לבדה.‬
‫אבל בתור נערה,‬
‫לא נראה שהיא רצתה‬ ‫להיות חלק מהחיים שלי בכלל.‬
‫אבל בעצם‬ ‫אני לא הייתי חלק מהחיים שלה, נכון?‬
‫הקדשתי את חיי לשירות החשאי.‬
‫זה לא השאיר לי הרבה זמן לבלות איתה, נכון?‬
‫אני לא שונאת את אימא שלי.‬
‫אני יודעת שלא, יקירה.‬
‫ואני לא חושבת שהיא באמת שנאה אותי.‬
‫היא אמרה שאת מתה.‬
‫טוב, בהחלט לא הייתי מושלמת.‬
‫רוצה תה, יקירה?‬
‫כמו תה בועות?‬
‫מה?‬
‫סליחה, אני לא שותה תה.‬
‫את לא שותה תה? ולא ג'ין?‬
‫ואמילי חושבת שאני אימא גרועה?‬
‫טוב, אנחנו נתקן את זה. בואי.‬
‫זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫אתה מתכנת?‬ ‫-מתכנת?‬
‫כן, אני מתכנת. אני אוהב דברים כאלה.‬
‫מציאות רבודה, מדומה, רגועה, מקודדת.‬ ‫את כולן. כן.‬
‫בימינו צריך להבין בטכנולוגיה‬ ‫כדי להצטרף ל-MI6.‬
‫צריך להיות גם ג'יימס בונד וגם קיו.‬
‫אתה תתקבל בלי בעיה.‬
‫תהיה מועמד מעולה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ההורים שלך מרגלים. זה בדם שלך.‬
‫אבל אני בכלל לא דומה להם.‬
‫בוא ננסה משהו. אני ארוץ לכיוונך.‬
‫מה?‬ ‫-כן, אני ארוץ לכיוונך, בסדר?‬
‫אני רוצה שתעשה את הדבר הראשון שעולה בדעתך.‬ ‫אני לא אפגע בך.‬
‫אני עושה את זה כל הזמן. הכשרה של הסוכנות.‬
‫בסדר? שלוש, שתיים, אחת.‬
‫לא, בבקשה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫לא ידעתי שאני יכול לעשות את זה.‬
‫יש לך אגרופים קטנטנים.‬ ‫אני רגיל לאגרופים גדולים.‬
‫זה נכנס לי בין הצלעות.‬ ‫-לא התכוונתי.‬
‫לא, הוכשרתי לזה. תירגע.‬
‫כמה שכיבות סמיכה אתה יכול לעשות?‬ ‫-חמש עשרה?‬
‫חמש עשרה?‬
‫הראשון שמגיע לארבע.‬
‫מכאן. בואי.‬
‫בואי.‬
‫זה שם?‬
‫מה זה?‬
‫זה בשבילי, וזה בשבילך.‬
‫"אמילי היקרה, אם את קוראת את זה,‬
‫"זה אומר שאנחנו בסכנה,‬ ‫וסביר להניח שזו אשמתי.‬
‫"אני מצטער.‬
‫"רק ניסיתי‬
‫"לשמור עלייך ועל המלאך שגדל בתוכך.‬
‫"בבקשה אל תעזבי אותי‬ ‫כי אני אהיה חסר תועלת בלעדייך.‬
‫"וכאילו, זה יהיה עצוב."‬
‫אתה תמיד אומר את הדבר הנכון.‬
‫למה באמת החבאת אותו פה?‬
‫ידעתי שאנחנו בסכנה ושאת בהיריון.‬
‫וידעתי שאם נצטרך את זה,‬ ‫אז נצטרך גם את ג'יני.‬
‫כן.‬
‫בואי.‬
‫מכאן.‬
‫דלת צדדית ליד המטבח.‬
‫זה בסדר.‬
‫רגע. בואי.‬
‫עצרו. ידיים למעלה.‬
‫אל תזוזו. עצרו.‬
‫איפה הילדים שלנו?‬ ‫-סלון! זוזו!‬
‫תתרחקו.‬ ‫-אתה תתרחק.‬
‫אתם בסדר?‬
‫תקשיבו. יש לנו את מה שאתם מחפשים.‬
‫הנה המפתח. בסדר? הוא כאן.‬
‫שחררו את הילדים ונגיע להסכמה.‬
‫ברון! בוא הנה!‬
‫אוי, חבר'ה.‬
‫צ'אק.‬
‫מצטער לאכזב אתכם.‬
‫קיוויתי שאימנתי אתכם טוב מזה.‬
‫היי, ילדים. איבדתם את הקול?‬
‫אמילי, מאט.‬
‫מה זה אמור להיות?‬
‫טוב לראות אתכם.‬ ‫-אבל צ'אק, ראינו שירו בך. זה היה…‬
‫זה היה רעיון שלי.‬ ‫חשבתי שתצטרכו תמריץ שיוביל אותי אליו.‬
‫אז אתה וברון בזה ביחד.‬ ‫-לא. הוא נקי לגמרי.‬
‫היינו צריכים לוודא‬ ‫שלא תלכו להתבכיין ליחידות הישנות,‬
‫אז האשמנו אותו.‬
‫ברון עוקב אחרי גור והוולקה, לא עובד איתם.‬
‫והאנשים שירו בי?‬
‫תגידו שלום, חבר'ה.‬
‫מדהים מה שאפשר לעשות עם אביזרים בימינו.‬
‫צ'אק!‬
‫דרך אגב…‬
‫אני אקח את המפתח.‬
‫בבקשה.‬
‫מדובר בילדים שלנו.‬
‫הגיע הזמן לשחרר, מאט.‬
‫פנוי.‬
‫מה קרה לך?‬
‫מה קרה לי?‬
‫אתם, זה מה שקרה לי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך זו אשמתנו?‬
‫בוא נראה, מאט.‬
‫שניים מהסוכנים הכי טובים שלי‬ ‫נחטפו בטיסת חילוץ.‬
‫הם נחשבו מתים. המפתח נחשב אבוד.‬
‫הסוכנות האשימה אותי. אולצתי לפרוש.‬
‫בתוך שנה איבדתי את העבודה שלי,‬
‫איבדתי את הפנסיה שלי, את הבית שלי,‬ ‫את הנישואים שלי, את הכלב שלי!‬
‫הכול בגלל שניכם.‬
‫אז זה עניין של נקמה?‬
‫לא, זה עניין של כסף.‬
‫החלק של הנקמה הוא רק בונוס.‬
‫תן לנו את הילדים שלנו!‬ ‫-הנה מה שנעשה:‬
‫אנחנו נצא מפה.‬ ‫-זה לא יצליח לך.‬
‫בטוח שאתה רוצה להפריע?‬ ‫-שחררו אותם!‬
‫אם לא תתערבו,‬ ‫בשעה הזו מחר הם יחזרו ללא פגע.‬
‫הכול בסדר, מתוקה.‬
‫בבקשה אל תתקשרו לרשויות.‬ ‫מצבי בני ערובה לא מסתיימים טוב.‬
‫צ'אק!‬
‫לאט לאט. קדימה.‬
‫חזרת.‬
‫אליס, ליאו! צריך לאתר את המסוק.‬
‫מישהו רשם את מספר האיתור?‬ ‫-לא, רחוק מדי.‬
‫מצלמות האבטחה.‬ ‫-מבריק. מכאן.‬
‫תחזרי למקום שבו המסוק נוחת.‬ ‫בואי נראה מה יש שם.‬
‫הוא בסדר?‬
‫בסדר. כן.‬ ‫-רק רגע.‬
‫תחזרי לילדים.‬ ‫-בסדר.‬
‫עצרי. בדיוק שם. תתקרבי. רואה את זה?‬
‫רגע. הוא מראה לנו משהו.‬
‫טבעת האגודל. הוא עונד את הטבעת.‬
‫בדיוק.‬ ‫-המה?‬
‫מכשיר מעקב כושר שהוא עונד.‬ ‫-יש בו GPS.‬
‫איפה המחשב שלך?‬
‫טוב, התחברתי לחשבון שלו.‬ ‫אימות כפול? נו באמת.‬
‫קו אורך ורוחב?‬
‫51.5076 מעלות צפון‬ ‫על 0.0994 מעלות מערב.‬
‫מוזיאון טייט מודרן.‬
‫כתוב כאן שהוא סגור הערב‬ ‫לאירוע פרטי בלבוש רשמי.‬
‫נייג'ל, אין לך טוקסידו, נכון?‬
‫כמובן שכן. לכל סוכן טוב יש.‬
‫אתה לא יכול לחנות פה. אתה לא ברשימה.‬
‫לא, אנחנו ברשימה.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫- ברוכים הבאים לטייט מודרן -‬
‫הייתי צריך לדעת. צ'אק חכם.‬
‫אבטחה הדוקה.‬
‫גלאי מתכות, אירוע בפרופיל גבוה.‬
‫לא עושים בלגן.‬
‫אנחנו נמצא אותם, בסדר?‬
‫בוא נביא אותם.‬ ‫-בסדר, בואי.‬
‫לא אחכה, גור. אז מה אם קיבלת רק שעתיים.‬ ‫אמרתי לך שזה יהיה בלונדון הערב.‬
‫ואגב, ארבעה מהמתחרים שלך‬ ‫עזבו הכול כדי להיות כאן,‬
‫אז די ברור שלא רצית את זה מספיק.‬
‫בן זונה.‬
‫הוא מנסה למכור אותו הערב.‬
‫תגיעו לשם עכשיו!‬
‫תודה שבאתם בהתראה קצרה כל כך,‬ ‫אבל תסמכו עליי,‬
‫אתם תשמחו שבאתם. מכאן.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-הם אמורים להיות ממש כאן.‬
‫- תחנות משנה בלונדון -‬
‫- טייט מודרן -‬
‫דפני, מה מצבנו?‬
‫הכול מוכן.‬
‫גבירותיי ורבותיי, הבטחתי מופע.‬ ‫הייתי רוצה שזה יהיה יעיל ככל האפשר.‬
‫אם רק תואילו להביט על העיר.‬
‫הייתי רוצה לתת לכם טעימה של מה אפשרי.‬ ‫עכשיו, דפני.‬
‫קיבלתי.‬
‫- סאות'ווסט 16: מנותק -‬
‫שלב שני, דפני.‬
‫ואת שלנו.‬
‫- תחנת טייט: מנותק -‬
‫הוא מדגים את המפתח.‬ ‫-אז הוא רוצה את הנוף הכי טוב.‬
‫דפני, תפעילי אותם חזרה.‬
‫הם אמורים להיות פה.‬
‫אם הם לא כאן, הם מעלינו או מתחתינו.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אלה החבר'ה של צ'אק. בואי.‬
‫הדלתות נסגרות.‬
‫אבל לא מדובר פה רק על מופע אורות.‬
‫מחסום נהר התמזה, דפני. תשתלטי עליו.‬
‫- מחסום התמזה: גישה מאושרת -‬
‫זה מונע מהאוקיינוס האטלנטי‬ ‫להציף את העיר הדגולה הזו.‬
‫ועכשיו הכוח לכבות או להפעיל אותו‬ ‫נמצא בידינו.‬
‫מתי שנרצה.‬
‫למה שלא נפתח את המחסום, דפני?‬
‫- מחסום התמזה. עמדה 1 -‬
‫אדוני, אתה צריך לראות את זה.‬
‫דלתות נפתחות.‬
‫כדאי לך לתת לנו לעבור.‬ ‫-ומה אם לא?‬
‫מה שאני מציע לכם הערב‬
‫הוא לא סתם כונן קשיח‬ ‫או אסופת אפסים ואחדות.‬
‫אני מוכר כוח.‬
‫ואם זה מה שאתם מחפשים,‬
‫המפתח פותח הכול.‬
‫אני אפתח את המכירה במה שהוא לדעתי‬
‫מספר סביר מאוד.‬
‫מאה וחמישים מיליון.‬
‫האם אני שומע מאתיים מיליון דולר?‬
‫מאתיים וחמישים.‬
‫מאתיים וחמישים מיליון?‬ ‫-כן.‬
‫לעזאזל, יש לנו מנצח.‬ ‫מאתיים וחמישים מיליון דולר למר איבנוב.‬
‫ותשמעו, מההיכרות שלי איתו,‬ ‫אם יש לכם משפחה בפריז,‬
‫הייתי אומר להם לארוז. מהר.‬
‫לאן נראה לכם שאתם הולכים?‬
‫ברון.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫אנחנו MI6, מאט. אתם נמלטים בין לאומיים.‬
‫זו העבודה שלי.‬ ‫-אז אתה יודע שהילדים שלנו בידיהם.‬
‫אני גם יודע שחשבת שאני סוכן כפול, אמילי.‬
‫אתה יכול לעצור אותנו אחר כך.‬ ‫תן לנו להגיע למשפחה שלנו.‬
‫לא אעצור אתכם עכשיו שאני יודע‬ ‫שלא באתם למכור את המפתח.‬
‫בואו.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫אתה. אל תזוז.‬
‫צ'אק!‬ ‫-כסו את הדלת!‬
‫צ'אק, שחרר את הילדים שלי!‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-תודה ששמת לב.‬
‫שלא יעלה לך לראש. תמצאי את המפתח.‬
‫צ'אק!‬
‫צוות שתיים, את הילדים לסירה. עכשיו.‬
‫בואי.‬
‫רד ממני!‬
‫עזוב אותי! עזוב!‬
‫היי!‬
‫לאן הולכים? עזוב אותי!‬
‫קדימה, בואו נלך. תזרזו אותם.‬
‫שבו!‬
‫גור רוצה את המפתח.‬ ‫-הוא לא אצלנו.‬
‫במקומך לא הייתי זז.‬ ‫היא עדיין צלפית מעולה.‬
‫זה מארב. הם לקחו את האופנועים שלנו מזרחה.‬
‫עצרו אותם!‬
‫הם בדרך לגדה הצפונית.‬ ‫-אני מהצד הזה.‬
‫זהירות! פנו דרך!‬
‫קדימה!‬
‫דפני, תפגשי אותי בנקודת המפגש‬ ‫ותביאי את המפתח.‬
‫בדרך.‬
‫זהירות!‬
‫צ'אק פתח את המחסום.‬
‫ברגע שהוא יגיע לים הפתוח‬ ‫הוא חופשי ואין לו צורך בילדים.‬
‫חייבים לעלות על הסירה!‬
‫החדר ריק. אין סימן למפתח.‬
‫צ'אק על התמזה, בכיוון מזרח.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה?‬ ‫-המחסום פתוח.‬
‫אתקשר למשטרת התמזה. את תסגרי את המחסום.‬
‫היי, תוכלו להחזיק את זה?‬
‫היי! רגע!‬
‫טוב, יש לי סירה. איפה אתה?‬
‫אם, בשעה 11 שלך.‬
‫הצד הדרומי.‬
‫רד למטה. אני אתפוס אותך.‬
‫הם לא יכולים לסגור את המחסום.‬ ‫השתלטו על המערכת.‬
‫איפה המפתח הזה, ונדי?‬
‫היי, ג'ינית.‬ ‫-היי.‬
‫כן, רק רציתי לדעת‬ ‫איפה את זקוקה לי כי אני מוכן.‬
‫אני מוכן לכל דבר.‬
‫נייג', תישאר שם. רק לעת עתה.‬
‫אבל לא, אבל אני…‬
‫וואו.‬
‫אני לא מאמין שזה קרה!‬
‫זה נראה מפחיד נורא!‬
‫זה די מגניב.‬
‫כל הסיפור היה די מגניב, האמת.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אלוהים. את בסדר? לא צילמת את זה, נכון?‬ ‫לא, ברור שלא.‬
‫היא מעולפת.‬
‫אלוהים, יש.‬
‫בסדר.‬
‫ג'ינית, המפתח אצלי.‬
‫נייג', אתה משחק אותה.‬
‫המפתח אצל נייג'ל.‬
‫אני חוזרת, המפתח אצל נייג'ל.‬
‫תגידי לנייג'ל לסגור את המחסום. עכשיו!‬
‫נייג', סגור את המחסום.‬
‫כן! אין בעיה. אני יכול לעשות את זה.‬
‫מבריק. בדיוק מה שלמדת.‬
‫אני לא חושב שהגעתי לפרק הזה.‬ ‫חרא. סליחה, התנגחתי בך.‬
‫טוב, אז…‬
‫תהיה סוכן טוב, נייג'.‬
‫נכון. מחק.‬
‫כן, זה לא עושה כלום.‬ ‫קונטרול. זהו זה. קונטרול זי.‬
‫שוב כלום. שנייה.‬
‫סליחה, שלום. סליחה.‬ ‫את יכולה להתעורר ולעזור לי עם זה?‬
‫את לא יכולה. כמובן שלא.‬
‫אימא!‬
‫אל תעמדו שם סתם ככה!‬
‫אלוהים.‬
‫אתם יכולים בבקשה לעזור זה לזה? בסדר?‬
‫היי!‬
‫בואי הנה.‬
‫רד ממני! רד!‬
‫חגורות הצלה!‬
‫תגידי לנייג'ל לסגור את המחסום עכשיו!‬
‫נייג'ל, סגור את המחסום.‬
‫סירי, את יכולה להגיד לי איך…‬
‫לא, נייג'ל, תעשה את זה עכשיו!‬
‫כן, ג'ינית. סליחה. אני כל כך מצטער.‬
‫אני רק… דבר אחד בכל פעם.‬
‫אני מנסה. אני מנסה!‬
‫בבקשה.‬
‫מה?‬
‫איזה יופי!‬
‫לעזאזל. זה קורה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מקווה שזה לא יציף את לונדון.‬
‫- מחסום התמזה נסגר -‬
‫הצלחתי?‬
‫קדימה, בואו!‬
‫קדימה!‬
‫את סומכת עליי?‬ ‫-כן.‬
‫אימא!‬
‫אין צורך, אימא. אני אסתדר.‬
‫ליאו!‬
‫כן?‬
‫אתה בסדר?‬
‫באתי להציל אותך!‬ ‫-מה?‬
‫מאט!‬
‫תפסי אותו! אתה צודק, צ'אק.‬ ‫מצבי בני ערובה לא נגמרים טוב.‬
‫- סגור -‬
‫הצלחתי.‬
‫עשיתי את זה! הצלחתי!‬
‫ראית אותי? אין פה מי שיחגוג.‬
‫אבל זה לא משנה!‬
‫ככה עושים בתוכנית האימונים של MI6.‬
‫אני כל כך שמחה.‬
‫תקשיב, הדברים שעשית היום היו מדהימים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫מטף הכיבוי. טבעת האגודל.‬
‫כאילו, פשוט כל כך חכם.‬
‫אני לא מאמין שחשבתי שתיבהל.‬
‫מה? חשבת שאיבהל?‬
‫לא. אף פעם.‬
‫למעשה, כשנחזור,‬
‫אנחנו רק נשחק משחקי וידאו כל היום.‬
‫אני לא נותן לך לצאת מהבית.‬ ‫-אפשר לספר לקונור, נכון?‬
‫אתה לא יכול לספר לקונור כלום.‬ ‫נספר להם שחליתם במחלת הנשיקה.‬
‫אלוהים. סליחה שאני מוחצת אותך כל כך.‬
‫אני פשוט כל כך שמחה שאת בטוחה.‬
‫זה בסדר. אני אוהבת את זה.‬
‫אני שמח שהן פתרו את זה.‬ ‫-נכון?‬
‫אלוהים אדירים. הרבה חיבוקים.‬
‫בהחלט היית בארה"ב יותר מדי זמן.‬
‫בוא.‬
‫רק שתדע, אני הייתי זה שסגר את המחסום, אז…‬
‫כל הכבוד, גבר.‬
‫תבטיח לי שלא נעשה את זה שוב בחיים, טוב?‬
‫אני מבטיח לך שלא נעשה את זה שוב בחיים.‬
‫לא, בחיים לא נעשה את זה שוב.‬
‫מצטער להגיד, אבל אני חושב‬ ‫שנוכל לחזור בזמן למשחק.‬
‫טוב. אם היא תצליח, ננצח.‬
‫די. אתה מחמיר את המצב.‬
‫סליחה, המאמן. אני לא אסתכל. אני לא מסוגל.‬
‫נשימות עמוקות.‬
‫נשימות דרקון עמוקות.‬ ‫-נשימות דרקון!‬
‫אל תדאגי, יקירה.‬
‫הנשים במשפחה הזו לא מפספסות.‬
‫היא חסרת פחד. בדיוק כמו סבתא שלה.‬
‫כן!‬
‫לא. עדיין בריטית.‬
‫זו הילדה שלי!‬
‫כן!‬
‫הצלחנו!‬
‫כן!‬
‫אחורה, שפם. תתרחק.‬
‫יפה.‬
‫היה כיף לארח אתכם.‬ ‫אבל מתי אמרתם שאתם נוסעים הביתה?‬
‫מי אמר שנלך הביתה?‬
‫אימא.‬ ‫-כן, מותק?‬
‫אני יכולה ללכת ללמוד אצל אנאליס?‬
‫את לא צריכה לשקר לי.‬
‫אם את רוצה לחגוג עם החברים שלך,‬ ‫לכי תעשי את זה, בסדר?‬
‫לא, אני צריכה ללמוד.‬ ‫ליאו ואני פספסנו הרבה לימודים.‬
‫כן. כמובן.‬
‫ואם את פנויה ביום שני,‬ ‫אולי נוכל לצפות בסרט, אם בא לך?‬
‫כן, בטח. כאילו,‬ ‫אם זה מה שבא לך לעשות, אני פנויה.‬
‫טוב. סבבה.‬
‫מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬ ‫-תיהנו, חבר'ה.‬
‫ביי.‬
‫את יכולה לבכות. היא הלכה.‬ ‫-אני לא בוכה.‬
‫את בוכה, יקירה.‬
‫וזה מקסים.‬
‫פתחתי תיק על האנאליס הזאת.‬
‫מצוין.‬ ‫-אם זה השם האמיתי שלה בכלל.‬
‫לא. זה לא מה שאנחנו עושים כאן.‬ ‫-לא. זה לא מה שאנחנו עושים.‬
‫אם תרצו שאעקוב אחריה‬ ‫ואחרי המשופם בסגנון מבצעי…‬
‫עליי להגן על הנכדה שלי בכל מחיר.‬ ‫-היא לא הנכדה שלך.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו סומכים עליה.‬ ‫לא צריך מעקב על החברים שלה.‬
‫למה שלא תלכו ותיקחו קצת זמן לעצמכם?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול להשגיח על ליאו.‬
‫נעשה איזה אימון.‬ ‫אלמד אותו על רצינות השירות החשאי.‬
‫מחלקת IT.‬ ‫-טוב…‬
‫קחו לכם את הלילה.‬
‫תודה.‬
‫הלילה הראשון בלי הילדים מזה הרבה זמן.‬
‫את יודעת מה זה אומר.‬
‫לישון.‬ ‫-לישון. כן.‬
‫אני לא יכולה לחכות!‬ ‫-שמעי, הבת שלנו שיחקה אותה.‬
‫טוב…‬ ‫-כאילו, ניצחון גדול.‬
‫ניצחון גדול.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬ ‫-בחייך.‬
‫אלוהים, לא.‬
‫ברון, מה לעזאזל?‬
‫אני לא יכול להגיד שלום לחברה ותיקה?‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫אתה דואג לה?‬
‫בהחלט. אנחנו נשואים כבר 15 שנה.‬
‫זאת לא השאלה ששאלתי.‬ ‫-שני ילדים, ברון.‬
‫שני ילדים, חבר.‬ ‫-את מאושרת, אמילי?‬
‫כן, הכול טוב, בסדר?‬ ‫-בחייך, גבר.‬
‫בכל אופן, צחקתי, כמובן.‬ ‫אתם לא מבינים בדיחות?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫זו עבודה.‬
‫אנחנו לא חוזרים לעבודה.‬ ‫זה היה חד-פעמי ולא מתוכנן.‬
‫לא הייתי פה אם זה לא היה רציני.‬ ‫-תודה, אבל יכולת לשלוח אימייל.‬
‫לא מצאנו את הגופה של צ'אק.‬
‫אני אצטרך את שניכם.‬
‫טוב, את מאט פחות, אבל אותך, אמילי.‬
‫אצטרך שתגייסי בן משפחה.‬
‫אימא שלי תשמח להצטרף אליך,‬ ‫אז אתה יכול לנהל שיחה…‬
‫לא את אימא שלך.‬
‫את אבא שלך.‬
‫אבא שלך?‬
‫כן. לא סיפרתי לך עליו?‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬