П'ятнадцять років тому
Алло?
Ми отримали підтвердження від «МІ-шість». Ціль на місці. Ваш вихід.
Ясно.
Люба…, нас викликають. Ти готова?
Треба їхати, інакше запізнимося.
Так. Зараз вийду.
Ти казала це п'ять хвилин тому.
Знаю, вийду за хвильку.
Я тебе знаю, і це значить, що за двадцять.
Добре, чекатиму на дворі, піджену поки машину.
Ні, ні.
М?
Це дитяче свято.
Добре, тоді лишу це…
Обидва.
Так…, тримай.
Крутезна тачка.
Ви не забули, що у вас є чіткий ліміт на витрати?
Слід жити відповідно своїй легенді, ти нас так учив, Чаку.
Пам'ятаєш Макао? Ти спустив пів мільйона, аби втертись у довіру до тріад.
Якщо у вас… усе вийде, я дозволю… лишити машину.
Справді?
Ні.
Я так і знав.
Тож сьогодні ви французи, торговці зброєю. Справжні містер і місіс Лем'ю… захворіли.
Ну що ж, починаємо.
Бальтазар Ґор.
Торгує зброєю у Східній Європі.
Хоч це лиш день народження його сина, будьте насторожі.
Так що без різких рухів, знайдіть Ґора.
Ми не бачимо його на камерах.
Ого… І оце для… восьмирічки? Малий точно козлом не виросте.
Знаєш, дитину не лише таке псує.
Наблизьтесь.
Що за…
Чорт, ви зовсім довбанулись?
-Що? -Що таке?
Я знав, що не варто вас відправляти, ви спите разом.
Ми вживаємось у ролі, перестань, це для місії.
Так. Це ж основи основ, правила гри.
Якщо вас схоплять, вам доведеться краще брехати.
Усе буде гаразд. Ти нас знаєш.
Я бачу Ґора.
Ясно, ви знаєте, що робити.
Мескаль із твістом.
Здрастуйте. Я… Мелоді Лем'ю. Хотіла сказати, що у вас чудовий дім.
Мене звати Ґор.
Бальтазар Ґор. Радий знайомству.
І я, містере Ґор.
Бажаю вам… чудового дня.
Дякую.
Відбитки і голос отримано.
Молодці. Ідіть до сейфа. Він нагорі в його кабінеті.
КАМЕРА 9. КАБІНЕТ
Чудово, прикладай відбиток Ґора.
Бальтазар Ґор.
Пристрій у нас.
Прекрасно.
А що це таке?
Чув про ключі «І-Ка-Ес»?
Які ключі?
Індустріальних контрольних систем. Є майстер-ключі для офісних будівель.
А це майстер-ключ для світової критичної інфраструктури. Я про атомну, електро і…
Погана річ, ясно.
Вихід внизу на сході. Покваптесь.
Прямуйте до точки зустрічі, Бейрон Ендрюс із «МІ-шість» забере вас і,
е… Емілі, не… варто казати про ключ,
я знаю, він твій друг,
проте… ставки тут надто високі.
-Емілі! -Бейроне.
Радий, що ти тут, я хвилювався.
Та ну?
Мете…
То що, Емілі… , коли ти приєднаєшся до англійської,
професійної розвідки?
Коли вона найматиме профі.
Так, а профі на місці не сидять. Це ти для нас постарався?
Так, власність «Мі-шість». Не пошкодь, ви американці, грубі із таким.
Це ж не образа, ні?
А я що, за зачепив, чи… ти заздриш?
Чому це?
Не знаю, просто відчув заздрість. Річ в акценті?
Річ не в акценті, а в тобі, Ендрюсе, у тому, який ти, нічому заздрити…
З вас би вийшла чудова пара.
Гарного тобі польоту. Завжди радий бачити.
Ага…
Ось ключ.
Не пошкодь тільки. Скоро п'ята, а я ще й чаю не випив!
Англієць з тебе кепський.
Вітаю на борту. Я Ділан. Е, віднести в багажне?
Дякую, ні, еее… Принесіть…, краще шампанського.
-Уже іду. -Дякую.
Еее… Мені… не треба. Тільки йому несіть.
Не вип'єш?
Не хочу.
Але ж ми… завжди відсвятковуємо закінчення.
Так, ми завжди відсвятковуємо, але… зараз я…
просто не хочу шампанського, от і все.
Ясно. Отже сталось щось погане.
-Погане? -Так.
Не знаю, що саме, але точно щось сталось, розкажеш?
Я вагітна.
Так, іще раз, ти «що»?
І батько ти.
Ну… Я, я так і подумав, ти ж не була ще з кимось нещодавно?
-Ні, а ти із кимось? -Ні. Тільки з тобою, люба. Це точно?
Упевнена.
Вау… Та це… флеш-рояль якийсь… із тестів.
Повторювала кілька разів…
Не знаю, що ти мені скажеш, ем… Але… знаю… , що разом ми не так уже й давно, тож…
якщо ти не…
Я в грі.
Що?
Я не проти. І буду з тобою. Адже я тебе люблю і я в захваті від того,
що скоро буду батьком. Я в грі.
-Ти завжди знаєш, що слід сказати. -Чого ти? Це правда. Боже мій, Ді!
Шампанського! Неси пляшку, я питиму за двох.
Я скоро батьком стану.
Мої вітання. Це прекрасні новини.
Слухай, ти точно не проти? Бо я знаю з особистого досвіду, що… діти…
дуже погано поєднуються з нашою роботою.
Ну а я з особистого досвіду знаю, що таке… не мати сім'ї.
-Я хочу дитину. -Я також.
-Клас… -Що таке?
Що? В мене з рота тхне?
-Чи це… Як ти? -Усе гаразд. Сполосну
обличчя холодною водою.
Вибачте. Але вбиральня не працює.
Летіти одинадцять годин.
Перепрошую.
Мете…, вбиральня не працює.
Раджу відпустити.
Дай мені ключ.
Гаразд.
Він тут. Не стріляй.
Ем!
-Що ти робиш?! -Є лиш один!
Ні!
Не сперечайся!
Рятуй, дитину, Емілі!
Ем, що ти коїш?
Не відпускай!
Гаразд, і ти теж!
Добре, не відпущу!
Бачиш оту рівнину?
Так, тримайся!
Та тримаюсь!
У нас вийшло. Так, швидше.
Ну як ти? В нормі?
Ребра зламані, але я… в нормі. І думаю про інше.
Слухай, Емілі. Далі так не можна. Особливо, якщо в нас буде дитина.
Розумію. Добре, тоді…, звільнимося, станемо цивільними.
Вони знали, хто на борту.
Нас злили.
То що ми… вийдемо з гри?
-Всі, вирішать, що ми загинули в аварії. -Так.
Це наш шанс, зникнемо.
Це шанс, та… доведеться розірвати всі зв'язки.
Так, але в мене нікого і немає. А в тебе мама.
Як бути з нею?
Ну. Їй на мене начхати.
Проте не Чаку.
Він дорогий і мені, але… сім'я важливіша.
Ми кинемо все, що в нас є? Все майно… , роботу, життя і всіх кого ми знаємо?
Так, бо сьогодні… змінилось усе.
Так, усе, окрім сили моїх… стегон, які тебе втримали.
Вони врятувала моє життя.
Ми вижили.
То ми зробимо це, так?
Так, люба, зробимо. Слухай…, я не знаю, що конкретно ми робитимемо, та…
У нас вийде усе.
Я в грі, якщо ти в грі.
Звісно я в грі.
-Не затримуймося. -Нам краще іти.
ЗНОВУ В ДІЇ
НАШІ ДНІ
Кохана…, нагадаєш мені, які у нас плани?
Ти приведеш… команду до перемоги!
-Сьогодні буде гра! -Сьогодні буде гра!
Слухай…,
Що таке?
Якщо переможемо… у цьому плей-офі…, це станеться не тому, що я чудовий тренер.
А можливо тому, що…
Ти чудовий тренер. Ось чому.
-І це тебе заводить? -Так.
-А знаєш, що кажуть про мою гру? -Що, любий?
Грає, як Мессі.
О боже, невже?
Та що б тебе… І це вже вкотре… Еліс, Лео, спускайтеся!
-Лео, вимикай консоль, негайно! -Як вона здогадалась?
-Еліс, сніданок! Спускайся, спускайся,! -Мамо, я зуби чищу!
Зуби вона чистить. Двадцять хвилин? Знову в телефоні.
Ага, звісно. Ну я ж казав,
якщо тебе це бісить –
тоді забери його в неї.
Це краще тобі зробити.
Я боюся.
Та знаю. Я й сама боюся.
Особливо, коли так зиркає.
Еліс! Спускайся!
Я вже біжу!
Вона ж любила нас раніше.
Не пам'ятаю. Це давно було.
Може відновити… вечори фільмів із матусею?
Слухай, а це чудова ідея. Дивитися Кріда.
Другу частину… Та невже?
Там забагато дитячої оліїйки.
-Справді? -Ну а ти як проводила час
із мамою в чотирнадцять?
У чотирнадцять? Ого… Ну…
, мама полетіла тоді в Бейрут
і забула сказати про це.
-Поганий приклад, звісно… -Так, у нас різне дитинство.
Як справи? Усе гаразд?
Ага.
То ти…, знову грав у відеоігри вночі, коли я світло вимкнув?
Звісно ні.
Ну, так. Грав. Вибач.
Ну і навіщо ти себе виказав? Я ж не знав. Не купуйся на такі штуки. Гаразд?
-Тримайся. -То я… розчарував тебе, чи що?
-Що ти. Не варто вчити його брехати. -Це був урок. Важливий.
Але ж ви… нам брешете щодня.
-Перепрошую? Ще раз? -Що це означає?
Тату, я нещодавно чула, як ти говорив іспанською.
Чи не було такого?
Як казав Боббі Браун… «це моя прерогатива» і я повторю це.
-Ти іспанську знаєш? -Та лише трішки, щось е-е-е, «Буенос
-діас, адьйос аміґос, ґрасіас, пор фавор». -Боже…
-Ти говорив із ним про кондиціонери. -Я не раз казала, що… ми вивчали
іспанську, коли були на Кубі від Корпусу Миру.
Ти казала, ви були в Колумбії, де і… познайомились.
Правильно.
-Так. -Там і познайомились.
Так. У Колумбії.
Угу.
-А звідти нас відправили… -Відправили…
-у Беліз. -на Кубу. Бо тоді…
-Адже Беліз недалеко від Колумбії. -Так, правильно. Колумбія, Беліз, Куба.
Так.
Поїздили світом. Мир – штука непроста.
Ага. Тож я скажу так: «Десаюна».
Може перекладеш?
-Так, звісно. Їжте ваш сніданок. -Їжте ваш сніданок.
У мене… заплановано кілька зустрічей. Забери речі з хімчистки.
Гаразд.
А ще потрібно забігти в магазин. Купити продукти на тиждень.
Гаразд.
Воу, бро… , не треба зранку дієтичну коку пити.
Але ж вона, як кажуть, блокує рак.
Де ти таке почув?
Дай пляшку. Усе, тобі на сьогодні вистачить.
Гей…, зніми на секунду.
Що?
Не варто.
А що ти слухаєш?
Ти їх не знаєш.
Так, мабуть не знаю. Хотіла спитати, доню, а ти щось запланувала уже після гри?
А що?
Ну, я подумала, може запросила б до нас друзів…
, зробили би… моктельчиків. Попліткували би й розважилися разом.
Буду вчити з Анналізою уроки.
Страйк другий. Здавайся.
Звісно, так. Навчатись… ти любиш.
А як щодо понеділка, він… у мене вільний. Можна кіношку… подивитися.
Не зможу.
Не зможеш? Це точно? Упевнена? Ну гаразд.
Зате я зможу, сонце.
-Справді? -Так, звісно.
Навіть Кріда три?
Та я навіть… намащу все тіло олією. Як Майкл Джордан.
Оо.
До школи вас доставили.
Бувай, донечко…, бажаю гарного дня.
І я тебе дуже люблю.
Гей, Лео. Ми заберемо тебе пізніше, почекаєш?
Нащо знов надягнув це?
Бо він класний. Моніторить мій сон, рівень кисню і навіть мій тиск.
Тобі дванадцять, тиску в тебе немає.
А він на тебе не завеликий?
Тому й на великому пальці.
Давай погуляємо десь завтра. Покидаємо м'ячик, згода?
Ти не чув про «Ха-Те-Е»?
Я тренер. Ну а ти, як думаєш?
Чув. І перевіритись тобі раджу.
Підколов.
Хронічна травматична енцефалопатія, та він сам «Ха-Те-Е».
Глянь на це.
На що?
-Той хлопець знову із нею. -Так.
Звідки це?
З Амазону.
Ну і в чому проблема?
Вона дуже часто з ним. За руку її узяв.
-Що таке? -Поцілував її…
Нашу доню?!
І звідки у чотирнадцятирічного вуса?!
-Його звати Джеймс. Шістнадцятирічний. -От зараза…
-Ще не бачила, щоб вони цілувались. -А це звідки?!
Як звідки? З Амазону.
Безкоштовна доставка – це не безкоштовна купівля.
Повірити не можу
Дідько. Що робити?
Це вона.
Тоді відповідай, люба.
Вона помітила.
То може скинь дзвінок?
Так, чекай-чекай-чекай. Сховай, сховай це, сховай, сховай.
Чорт. Краще відповісти.
Так, люба!
-Мамо? -Ти щось забула?
Що це ви робите?
Еее…
Якось це крипово, це бінокль у вас?
Так, але твоя мама перша почала.
Проживайте краще своє життя. Я повернуся, як закінчу з уроками у Анналізи. Бувайте.
Гаразд…
А я, я казав, що телефон краще в неї забрати.
Слід було краще ховатись.
Проживайте… своє життя? Це і є моє життя. Капець, а… що це означає взагалі,
вона хоч сама розуміє? Я ж весь час витрачаю на тебе!
А якби витрачала на себе? Що б ти робила?
Мамо, де ти?! Я хочу туди, я хочу сюди! Вийди з кімнати, не дивись на мене, ма!
Дай мені поїсти
Ну що за діти? ! Сьогодні хочуть одне…, а завтра інше!
Кажуть, вони зламають твою волю, але моєї їм не зламати.
О боже…
Я не зрозуміла, повторіть будь ласка.
Знаєш, що? Це дуже крипово, Алексо. Проживай своє життя.
Порадити медитаційний додаток?
ЕЛІС РЕЙНОЛЬДС ВВЕСТИ ПАРОЛЬ
Скоро ви дізнаєтеся, що буде далі.
А поки ці люди почали нове
життя в іншій країні.
ПАРОЛЬ: Еліср1234
НОВІ ПОВІДОМЛЕННЯ: 3
ДЖЕЙМС: МИ ВНИЗУ
АННАЛІЗА: МИ НАГОРІ. ВІЗЬМИ ВИПИТИ!
Що ж…
Спробуймо… А якщо так?
Фіг вийде, проїхали. Все.
Що ти робиш?
Чукай, ні! О, боже!
М?
-Нічого. -Не схоже.
-Річ в Еліс. -В Еліс?
Надурила нас. Вона зараз не в Анналіс.
Тому нам треба стежити за дітьми увесь час, бо це, зазвичай, батьки і роблять.
Ну, ми не звичайні батьки, сонце. Ми обговорювали це.
Ми з тобою… розвідники, шпигуни. У цьому ми профі.
Ми кинули це. І ловили… терористів… а не маленьких дітей.
-Ти правий, але…, передчуття якесь. -Звісно…
Ну а наліпочка відклеїлась і… А це що?
-Що?! Мама відстій. -Із помилкою.
А що ти хотіла? Мама відстій. Я не буду дивитись.
Це варіант.
МАМАВІДСТІЙ
Чим менше ти знаєш…
-Тим краще ти спиш, так. Увійшла. -Вау. Ти шпигуєш за нею.
Схоже на те. Проте вона і так щодня мені це каже.
Що за? Глянь сюди.
А це що?
Хімічний апокаліпсис?
Ви сказали «Хімічний апокаліпсис? ». Влаштують це після того,
що рік тому сталось?
-Що рік тому сталось? -Що рік тому сталось?
Не знаю, здається, щось там сталось із торгашем чогось.
Нічого собі! Дивись! Вона в центрі, перехрестя Адамса і Підмонт.
І чого не вимкнула геолокацію? Так палитись…
НІЧНИЙ КЛУБ 18+
-Це клуб! -Це клуб?
Так!
Ми на місці. А тут живенько так…
Ти що з мене знущаєшся?
-Та ні. Просто давно не були ніде. -Ми тут не заради розваг. А заради дочки.
Припини. Перестань. Не можна й розважитися трішечки?
Вибчте, дозвольте пройти.
Розійдіться.
О божечки.
Дайте один Гарві Стінобій.
Будьмо!
Нагорі, бачу її.
Еліс Еміліє Рейнолдс. Ти йдеш звідси. Негайно.
-Але я… -Тихо, жодного слова.
І ти мовчи, вусатий. Стули свої гудинята.
Ходімо.
Я хочу лишитись. Їм батьки дозволяють.
Може вони їх не люблять.
Що?
Не знаю. Ходімо.
Еліс, ти що, підеш? Вечірка тільки починається.
Бери свої речі і ходімо.
Пішли.
У вас, що…, зламався телик? Тому ви, старпери, ще не лягли?
Скажіть «привіт», старпери!
Старпери?
Ага, тьола. Ви старпери.
Тьола?
Так, слухайте, дайте нам пройти. Добре? І… гуляйте далі.
Ага. Розігнались. І що в зробите?
Здається, ви мене не почули. Дайте нам вивести…
нашу неповнолітню дочку… з цього клубу!
Тату.
Мені її вік підходить.
Усе, заспокойтеся, гаразд?
Час додому, пішли.
Не так швидко.
Господи!
Що за?!
Ем…
Я задихаюсь…
Це так швидко сталось… Не все ж погано, правда?
ВИДАЛИТИ З АЛЬБОМУ. ВИДАЛИТИ З БІБЛІОТЕКИ.
І ми не старпери. Ми з… покоління Ікс, так що не старі, але й не діти.
Посередині десь. Час іти.
Так…, як ти зайшла? Фейкові доки?
Ні звісно.
То вони, що, впускають чотирнадцятирічних у клуб?
Так, у мене є фейкові доки, я лиш… Потанцювати хотіла.
Хто підбив на таке? Вусатий?
Його ім'я Джеймс! І ти злишся тому, що він білий?!
-Що?! -Здуріла?
Твоя мати біла!
І, крім того, зараз… ідеться не про Джеймса.
Це лиш… тебе стосується.
Так.
Тоді ви біситесь, бо я хочу проживати не ваше життя, а своє.
-Що? -Благаю…
І, взагалі, як ви знайшли мене?!
Агов!
Ну, «мама відстій» - це, знаєш…,
не такий вже і складний пароль.
То ти влізла у мій ноутбук і все там читала?!
Твій ноут – це наш ноут. Твій телефон – це… наш телефон.
-Так! -І дім, з якого ти вийдеш
не скоро…, не твій – а наш.
Тому я й вирішила пройти тести.
Які ще тести?
Які складу, щоб достроково звалити в далекий коледж.
Тільки ми за те лайно не платитимемо.
А може поговоримо про те, що сталось? Ви з хлопців усе лайно
-повибивали. -Що?
І один був симпотний.
-Язиком стеж! -За язиком стеж!
Язиком?! То зараз слушний час, щоб говорити про це?!
Де ви так бити ряхи навчилися?!
Пару уроків із тхеквондо колись взяли, от і усе.
Ага, пару уроків із тхеквондо? Де? У Корпусі Миру в Японії?
Ми не казали про неї.
До того ж тхеквондо – це корейська… школа бою.
Ти… навіть не уявляєш, що може дати пара занять.
І у це я повинна повірити? Та ви просто суцільний фейк якийсь!
Фейк?
Ми фейк? І це каже міс фейкові доки?
Так, але куди мені до вас двох?!
А нікуди тобі до нас двох, так що навіть не намагайся
кудись кудикатися, ясно?
Так, хоч її слова і не мають сенсу, не сперечайся з нею,
ти бачила на що вона здатна.
Як же ви дістали!
Це був якийсь капець!
Так, мега-капець, згоден!
А він був поганий, чи все ж таки хороший, якого в нас уже дуже давно не…
було і який нагадав, що значить жити?
-Поганий. -Поганий.
Ага.
Так. Упевнитись хотіла.
Про що думаєш?
Слухай, я дуже люблю наше життя. Справді.
Проте…
Навіть не знаю, сьогодні… зі мною щось сталося.
Я відчула себе… дійсно потрібною,
а цього вже давно не було
і це класне відчуття.
Але ти завжди дуже нам потрібна.
Гей, дурило…, це ти сказав батькам, де я?
Та чхати мені на твоє життя.
В мене воно хоч є.
Не буде скоро. Тебе тут закриють, тож ти навіть школу після мене закінчиш.
Ну невже ти не хотів би з'їздити кудись, щоб зупинити… держпереворот?
-Ні. Ні. -Чи влаштувати його? -Ні.
Ну хоча би малесенький переворотик чи щось таке, любий?
Годі з мене тих переворотів. Ми кинули все це. Тому що… це загрожує безпеці наших
дітей.
Ти правий.
Вона твій пароль знайшла на твоєму ноуті.
Він був схований.
Дуже погано схований.
Якщо вони шпигують за мною – то за тобою також.
Аякже, та в мене… всюди двофакторна автентифікація.
Який же ти задрот.
Зате у мої файли їм не залізти.
Мені не вистачає… відчуттів, які дає реальне життя.
Я хочу відчути його пульсацію, знов відчути себе сукою! Розумієш, про що я?
Бубонько… Люба.
Люба, люба, люба, люба…
Я знаю, що зарадить.
Стримуєш себе?
Так. Дуже сильно.
Що ж… Я знаю, що нам потрібно.
Так! Ого! Давай! Давай, іще!
-Фу… Гидь… -О так! Ну ж бо! Давай! Давай!
Сильніше! Давай, ще раз! Іще!
Вже покращало?
Так.
Трошки.
Після такого душ не завадить. Приєднаєшся?
Я брудний.
Ти відвіз дітей до школи?
Так, люба.
Ти когось чекаєш?
Ні, не чекаю.
Чаку?!
Несподівано… Вітання з минулого.
Як ви, Мете?
Та все нормально. Як зміг знайти нас?
А… Так… Старпери… зіпсували вечірку. Але ж ми не… старпери, тож…
Це що, Чак?
-Так, власною персоною. -Салют, Ем.
Вау… А…
Маєш чудовий вигляд. Та і… ти також.
-Ви… -Гаразд. Може зайдеш?
Ні. На це в нас часу немає.
Про що ти?
Якщо я знайшов вас так легко, вас швидко знайдуть і ваші вороги
-Чаку, припини, минуло… п'ятнадцять років. -Чекай, що? У нас немає
ворогів. Я продаю зараз пазли на Етсі.
Граємо у вордли.
Ну навіщо ми комусь, Чаку?
Не ви, а ключ «І-Ка-Ес».
Так він… залишився в літаку.
Ми не знайшли його. Обшукали усе. Ми знайшли кейс від нього,
білоруських терористів. Проте не ключ.
-Але ключ не у нас, він … -Що ж, ви Бейрона Ендрюса пам'ятаєте?
-Звісно. -Так. білий блідий чувак, захлялий такий.
І до чого… тут Бейрон?
Це він організував літак. І я вважаю, що й злив вас білорусам.
Так, це він міг.
Реально? Бейрон?
Наскільки я знаю, він працює із Ґором у якого ви вкрали
ключ. І вони його шукають.
А ми тут до чого, цей ключ не у нас.
Немає його у нас.
Це нічого не змінює. Коли ЦРУ виявить, що ви живі, то заарештують.
Вас треба забрати звідси. І швидко…
Чаку!
-Пішли! -Тікай! Тікай!
Пішли! Пішли, пішли!
От бляха! Вже знайшли нас! А отже вони знають…
Де діти.
Зараз!
Швидко.
Давай!
Туди!
Ходу, ходу, ходу, ходу!
Газуй. Газуй, газуй, газуй!
Тікають!
За ними!
Чак, який жах, боже! Нам потрібно якось довести їм,
-що той ключ не у нас! -Я маю дещо сказати!
Що таке?!
А не біситись пообіцяєш?
Не пообіцяю!
Я узяв ключ.
Ти?!
Щоб терори не забрали.
Ліворуч!
Сюди.
Обережніше, гарний був столик! Не варто врізатись в усе!
Вибач, давно таким не займалась!
І тебе відволікає те, що убити нас хоче твій колишній?!
В нас було лиш одне… побачення!
Де він про «Манчестер Юнайтед»
весь час торочив.
То ти визнаєш! Це було побачення! Гей, туди, туди, туди!
І чим ти думав?!
Нам би тоді… не завадила підстраховка, якщо б нас викрили.
От і викрили.
Боже!
Ну і де він?
У Англії.
-Схований… -У Фокс Хаунді.
У мами в домі?!
-Охороняли завжди. -Це тому, що її мріє вбити гора людей.
Вдруге не вийде зникнути, в нас діти.
Тоді у ЦРУ, там нас захистять.
Тільки з ключем, обміняємо його на гарантії безпеки.
А тоді у ЦРУ і… вони нас захистять. Усе просто.
Усе просто, кажеш?! Ти викрав… кібернетичну зброю…,
заховав її у домі моєї мами і брехав мені… аж п'ятнадцять років.
Добре, згоден, звучить це… дійсно жахливо.
-Перезаряджає. -Гальмуй.
Заклинило зброю.
Та що ви робите?
Ти знає, він прикольний.
Та ви що, довбанулись?
Швидше.
Потрібна інша тачка.
Я вже… цим займаюсь. У Шейна є… сірий Пріус. Буде біля північного виходу.
Ясно, гаразд. Ось вони…
-Діти…, ми їдемо раніше! Вставай. -Що?
Ну ж бо, швидко.
Ви двоє, ходімо.
Що сталося?
Ти і досі іще не поїв? Візьми сендвіч…, поклади в кишеню, з'їси дорогою. Пішли.
-Хутко. -Не баріться.
-Чого ви такі налякані? -Це ти налякана, не ми.
Що сталось із машиною?
Припаркувались невдало.
-Чекайте, куди ми? -У подорож їдемо. Поквапся.
Не ставте батькам запитання, а слухайтесь.
-Ми летимо в Англію? -Ага. Так, правильно, в Англію.
А як бути зі школою? А як же футбол, ми ж вийшли у плей-оф.
Школа і, е, футбол. Ну, е, ну, цьому… трохи зачекати доведеться.
Як так?
Поки краще змиритися з тим… , що наш магічний сезон закінчено.
Мені дуже шкода.
Нащо нам… летіти аж у… Англію?
Це чудове… питання. Ем, бо треба навідатися до… вашої бабусі.
-Що? У нас є бабуся? -У нас є бабуся?
Так. Сюрпризик, дітки.
Слухайте, знаю, зрозуміти нас дуже важко, вибачте за це,
та мою маму у ваше життя я впускати не хотіла. Її і в моєму… теж майже не було.
То вона не вмерла?
-Що ти, я такого не казала. -Ти казала, вона вмерла.
Це лиш риторична фігура мовлення.
Правильно. В цьому сенсі вона була, як мертва.
Бо дуже… холодна, закрита і все таке…
Ну а мене колись у закордонну
школу збагрила…
То й мене збагри.
Визнаю, ми були не праві, тому вирішили, познайомити вас, поки ще є час.
-Так. -Ґиґне скоро?
Що ти, ні. Тобто – ґиґне колись, як і всі, навіть ми можемо в літаку ґиґнути.
Що?
Мете…
Фігура мовлення. Вона не помирає.
Знаю, ми поводимося дивно, наче в нас стрес, та це тому,
що вона змушує так поводитись.
Мене змушує так поводитись, і це логічно, так?
Так.
-Так. -Так. Чудово.
Серйозно?
Годі. Це маячня якась. Я збрехала про клуб і ви покарали мене, а ти брехала про
-живу бабусю. Ви зовсім подуріли? -Леді, стежте за словами і тоном.
Добре, я розумію тебе. І усе скоро поясню. Проте не тут і не зараз, немає часу.
Якого…
-Так? -Щось мені погано.
Що таке, болить щось?
Здається, від польоту нудить.
Рейс номер сто два затримується.
-Наступний. -Зайдемо… в літак і я щось зроблю гаразд?
Ага. Ходімо.
-Гей. -Що?
Оглянув літак, усе чисто, за нами не стежать.
Це добре.
Щось не так?
Думаєш…, варто сказати їм? Цей час настав?
Зараз аж ніяк не слушний час для цього. Ми тримали… все в секреті
-п'ятнадцять років. -Так. згодна. Кілька днів це почекає.
Ти правий, ця брехня…, їх убезпечує.
Батьки брешуть завжди. Ти класно щось вигадуєш.
"Який чудовий концерт!"
Так. Дякую. В Дійснейленд, на жаль, не поїдемо, він зараз зачинений.
Вищий пілотаж. Ні, в нас немає татух.
Куріння призводить до діареї.
-Алгебра стає в нагоді… ледь не щодня. -.Ледь не щодня.
Пі дорівнює Ем Сі в хріні.
Дивись, які ми молодці. Ось саме так… і слід… виховувати дітей…, брехати їм ледь
-не щодня. -Так.
Дякую за добрі слова.
Шановні пасажири, ми підлітаємо до місця призначення. Скоро наш літак піде на
посадку. Ще раз дякуємо вам, що скористалися нашими послугами.
Дітки, прокидайтеся. Сподіваюся, виспалися. Сяду… біля вас. Ось тут.
Час прокидатися. Ми вже в Англії.
Доброго ранку.
Паспорти, будь ласка.
Ось вони.
Вітаю!
Родина Бейкерів.
БЕРНАДЕТТ БЕЙКЕР
Дякую, місіс Бейкер.
Навзаєм.
Діточки, нам туди. Вихід там.
Швидше.
Туди. Оце наш автобус, заходьте.
Наступна зупинка – Паркувальний майданчик.
Е, що ж, здається, це наша зупинка. Так же ж?
Може визнаєте, що це дивно?
Іноді у житті буває щось дивне, але хороше. Як Майкл Джексон. Пішли.
Ґор, слухаю.
Вийшли. Парковка.
Ясно. Добре.
Пробачте. Перепрошую.
Нарешті приїхали.
Ну як вам тут?
Це парковка.
Так.
А він куди?
До орендованої машини.
-Ви орендували цю? -Ага. Сідайте.
Так, я їх пам'ятаю. Звичайна сім'я. Батько вродливенький.
Продовжувати не варто. Збільште.
Ясно чому ти п'ятнадцять років її шукав.
Я не її шукав п'ятнадцять років, я шукав «І-Ка-Ес» ключ.
Зосередьтесь на роботі.
Вони не просто так вийшли з тіні.
І лишатися у ній вони вміють.
Так. Та не діти.
-Відстежуйте їх. -Дітей?
Так.
І перевірте всі записи з аеропорту. Телефони, цифрові відбитки.
Надовго їм не сховатись.
Жирне.
Боже, ну й гидота…
Що це за марка цигарок?
Не знаю таких.
Гей, дай мені це.
Ми ж у Європі, а тут усе не так, як удома.
А у цій тачці хоч є вай-фай?
Е, ні, і… тут краще не заходити в інтернет, гаразд?
Правильно. Тому віддайте телефони своїй матері.
Ага.
-Чого це? -Чого це?
І відключіть нет. Не хочу віддати гору бабла за роумінг,
ясно?
Так що краще… купити нові сімки.
-Ти ж приколюєшся? -Аж ніяк.
Моя рука чекає на телефони. І втомлюється.
Дякую.
Лео!
Роз'єднання.
Ну і що нам робити тоді?
Що робити?
Поговори зі своєю сестрою. Познайомитеся хоч краще.
Запитай, як у неї справи.
-Як їй Англія. Ви ж на іншому континенті. -Ми щойно проїхали магазин.
Знаєш, я би туди не заходила, до ранку там блукатимемо
Розважмося трохи.
-Музичка… І дуже хороша музичка. -Музичка…
Salt-N-Pepa's here, and we're in effect. Want you to push it back. Cooling by day,
then by night, workin' up a sweat. Guys how we know…
Want you to push it back. Cooling by day, then by night, workin' up a sweat.
How to become number one in a hot party show.
How to become number one in a hot party show. Now push it. Ah, push it. Push it.
Ah, push it. Push it. Push it good. Ah, push it. Pu-push it real good!
-Ah, push it. Pu-push it real good! -Ah, push it. Pu-push it real good!
Ви знущаєтесь?
Бензин…
Я вже голодний, поїсти щось є?
Отам щось поїси.
-Виходимо. -А грошей дасте?
Так, вони в рюкзаку, подай. Подай рюкзак.
Зараз, тримай.
Давай.
Поки заправляємося, купіть щось поїсти, але швидко.
Решту… повернеш мені. З «Ем-енд-емсом».
Гаразд.
Що давати?
Щось поїсти.
Сніданок по-англійски?
Давайте.
Тримайте. Смачного.
А немає чогось… , де менше жирів і холестерину?
Немає. Кров'янка.
Кров'янка.
Ага…
-О боже… -Так, я знаю.
Та не це, сюди глянь.
Чому мене звати Джефрі Бейкер? І відколи це ми раптом з Алабами?
Це капець просто. Вони мене покарали за фальшиві доки,
а в самих липові імена та паспорти.
Готівка чи картка?
Ем, готівка.
Дякую.
Чекай. А в інет вийти можеш?
Так, проте батьки ж заборонили це.
Ти про містера й місіс Бейкер? Зроби це.
-Смачного. -Дякую!
А що як мама з татом злочинці і ми втекли з країни?
Що? Не дурій. Які вони злочинці? Вони в піклбол грають.
Це ще ні про що не каже.
Дивляться «Телемагазин».
Лео.
Навіть хліб на заквасці готують.
-Гидь… -Скільки в нас часу, як думаєш?
Сорок п'ять хвилин… , поки на камерах розпізнають нас,
ну а… ще в нас є…
Десь півтори години… , за які перевірять камери за Хітроу.
Потім… цю тачку шукатимуть. Це іще пів години. Не більше.
Тож… не буде часу поговорити з мамою.
Час на розмову з нею у нас буде.
Добре, дві хвилини. Та вона і за цей час дітей перелякає.
Треба лиш…, дістати ключ… віддати ЦРУ… і повернемо життя. Все просто.
Я повірити не можу, що ми втягнули їх у це. Я жахлива мати.
Це я не схожий… на батечка року. А от ти прекрасна мати.
На жаль, я себе не відчуваю нею, і ти знаєш,
вони від нас уже не відчепляться.
Що відбувається? Кажи.
Вони з'їхали з дороги. Ми на звості.
Надішліть координати.
Нам потрібне підкріплення.
Ясно. Добре. Зараз викличу.
Вони точно хочуть штовхнути ключ?
Точно. Я їх добре знаю.
ПРИХОВАНИЙ НОМЕР
Так.
Дякую. Заправка за три милі на північ, туди.
Знайшов щось?
Є один Джефрі Ер. Бейкер… із Хантсвіля. Загинув п'ятдесят другого.
Так і знала.
Це не доводить нічого.
Що ж…, сподіваюся вони не… запідозрять, що сталось.
Та вони ж не зважають на те, що я кажу, не слухаються, так що…
Що за…
Чорт…
РЕСТОРАН
Може зарадити чимось?
Чим ти зарадиш тут?
Від тебе суцільний негатив!
Наберіть дев'ять-один-один!
Тут інший номер, Лео!
-Мамо! -З нею все гаразд, вона в нормі!
Діти.
-Тату, що сталось? Тату? -Пішли. Пішли.
-Що… Що це було? -Ходімо, швидше.
-Решту забрав? -Ні. Ні. Яку решту?
-Ну а мій «Ем-Енд-Емс»? Хутчіше. -Хто це був і чого ви билися з ними?
Не думай про це, пішли, Еліс, швидше.
Пішли, пішли, хутко, хутко, хутко, хутко!
-Усередину, швидко! -Стій, ми… усе це бачили!
І бачили, що ми зробили! Знаю, ми вчили тебе ставити під сумнів вказівки,
але зараз просто сядь у кляту машину!
Ти ще й сваришся?! Сідай.
-Усім пристебнутися, швидко! -Хутчіше!
-Хто це такий?! Ти вбила його, нащо?! -Чого він у нас стріляв?!
-Заспокойтесь, усе буде гаразд. -«Ні» насильству!
То ми, що, спільники?!
Це Бейрон.
Вони.
Розвертайся.
Це ствол?!
Тату! Що ти в біса робиш?!
-Це ж зустрічна, мам! -Еліс, це я і без тебе знаю, годі.
Хто усі ці люди?! І чого ви хочете їх повбивати?!
Оо, любий, ми не хочемо цього.
Ні… А якби хотіли, ті козляри здохли б уже.
Так.
Діти, скоро усе буде гаразд.
-Скоро усе буде гаразд?! -Так.
Тато стріляв у вантажівку, людей вогнем поливав, а ти якусь чику голіруч убила, це
-триндець! -Повторюю, нікого я не
вбивала, усі ті люди живі.
І то не якась чика, щоб я такого не чув, це жінка, яка вбити маму хотіла.
Та хто ви такі?!
Спокійно. Спокійно.
Ну гаразд. Ми з мамою колишні Ес-А-Ен.
Хто це?
Секретні агенти для неофіційних спецоперацій… із ЦРУ.
Колишні шпигуни.
-Наші батьки шпигуни?! -Так.
-Як Джейсон Борн? -Так, але пам'ятаємо все.
Ага.
Ну…, я знала, що ви щось приховуєте, проте…
крутості аж для такого у вас не бачила.
-Але круті ми не через це. -Так, чиста правда.
А відпиндюриш тата Конора?
Звісно, він же веган.
-А відпиндюриш тата Сідні? -Ти бачив того тата?
А відпиндюриш усіх татусів у школі?
Я можу побити їх усіх, але не одночасно.
Та ми не пиндюримо уже нікого. Із цим покінчено.
А що ж ви робили сьогодні? То були шпигуни, як і ви?
Е, то були… терористи, чи може… найманці якісь.
А у чому різниця?
У терористів є політична ідеологія, а найманців цікавлять тільки гроші.
Розумію, вам, мабуть, дуже страшно… , але ми захистимо вас, я… це гарантую.
І робите ви це чудово.
Ми робили б це краще, якби ви не засвітились у неті.
Не можна було годину обійтися без нього, що ви там шукали?
Ми ґуґлили, хто ви такі насправді.
Як хто?
Ваші батьки, ось хто ми.
-Так… Стривай ота штука має інет? -Ну так.
А ти, малий, розумник, дай мені глянути. Вау.
Що за…
В іграх забагато насильства.
В іграх забагато, кажеш?
Оце так постріл.
Йому пощастило. Не зважай на це.
Кажуть, він профі, та я не думала, що аж такий.
Дякую!
Тюремна наколка, білоруська. Вовки?
Вже виїжджаємо на місце. Чекайте.
Звідки інфа, що вони поїхали сюди? Ми ще не відстежили дітей.
Колись поставили прослушку у Вовків. Часто виконують такі завдання Ґора.
Це могли бути вони.
Це вражає.
Дякую, що сказала.
Відстежували активність дітей в неті. Хлопцева консоль зараз у мережі.
Як ти й казав. Діти.
Гмм.
Навряд вони там, але хто-зна,
стежте за камерами і хай супутник шукає той лендровер. Далеко вона не втекла.
«Вона»… не втекла?
М?
Тобто «вони» не втекли?
Так.
Скоро вони знайдуть цю машину, так що часу в нас мало.
Знаю, а ще я думав, що краще… буде, якщо з нею говоритиму я. Відволічу її від вас
-і… -М… Так, знаєш, це чудова ідея. Так вона
швидше дізнається, що до неї уже їдуть
убивці і точно дізнається, чому.
Що? Але ж
МАЄТОК «ФОКСХАУНД»
Дітки, прокидайтесь.
Лео. Еліс. Приїхали.
Чекайте… Оце дім бабусі?
Так. Місце, де я росла і звідки хотіла вшитись.
Боже, то ти… із королівської сім'ї? І ми теж?
Ні. Ні. Ні, е, ваша бабуся мала добре оплачувані
роботи у сімдесятих роках, так що…
Ем.
Що?
Давай, люба…, вводь уже код.
Що ж, діти. Готуйтесь знайомитися.
Вау… Крутий у неї будиночок.
Чому ти не хотіла тут жити? Боже…
Ого!
От же ж…
Ось чому.
Салют.
Це ви.
Привіт, мамо. Досі вбиваєш усіх?
Доцю, не провокуй. Бо я й досі влучно стріляю.
Це твої онуки. Прошу, не застрель їх.
А вони вже доросліші, ніж на світлинах.
Світлинах?
Так. Метью колись мені надсилав.
Справді?
Вітаю,.
Радий зустрічі, так, я надіслав кілька фоток
через різні країни, щоб їх не можна було відстежити.
Аби бабуся побачила, як ростуть онуки. Хоча би…
на фотках. От і все. Вона ж не постить їх.
Ну то що, може час обійнятись?
Ні, ні. Я, я не обнімаюсь, я ж британка.
Але можеш взяти мертвого птаха.
Бери птаха, в неї рушниця.
Навіть не уявляю, яка ж мета цього візиту. Та прошу за мною.
Гаразд.
Кинь птаха.
Окей.
Емілі, ти ж не забула свій дім?
Таке не забудеш.
Ну й крутяк…
Не заходь туди.
Нічого… не торкайтесь.
Вау… Тут наче у Форт Ноксі.
Твої діти завжди так поводяться?
Їм просто цікаво.
Вони що, трюфельні свині?
Гаразд… що вам запропонувати?
Я б не відмовився від джину і, на жаль…, нам треба швидко взяти дещо і їхати далі,
може якось іншим разом посидимо тут? Чого ти?
Припини, ви вже тут.
Зараз іще… зарано для джину.
Упевненість і вказівки. Не дивно, що вона стала американкою.
Як завжди, говорить так, наче мене тут немає.
Вибач, люба, але я вже так звикла. Тебе ж тут роками не було.
Прошу.
Твій мескаль із твістом, Метью.
Правильно ж?
Не уявляю, звідки вона знає.
Ну а ти, люба…, п'єш джин зранку?
Ем…
-Вона жартує. Це лише жарт. -Прийшов спітнілий
монстрик! Джинні, свинко!
Свинко?
Ти не бачила мого енергетичного напою? Я зі спраги помираю.
Стільки… незнайомців.
Вітаю. Друзі чи вороги?
Це мій Найджел.
О.
-Салют. -Ну як ти?
Добре.
Вау… Привіт.
О, боже.
От чорт… Ну і… язичок…
Ого… Вау…
Вибачте за це. Вибачте, я не очікував зустріти, ем… гостей.
І ми не очікували цього…
Мокрий увесь після вправ.
Яких?
Таких, які… підготують мене до служби в «Мі-шість».
Я її… особливенький проєктик.
Великий Ен…,
це моя дочка…
-Що? -Емілі.
Не може бути.
-Так, це Емілі. -Емзо.
-І її… чоловік. Красунчик Метью. -Метті. Так. Він красунчик.
А це їхні діти. Еліс і Лео.
Клас, обожнюю дітей.
Це правда.
Ем… Через їхню невинність, здатність дивуватися.
Що ж, поставлю питання прямо, як різдвяну ялинку.
Хочете дідусем мене називати?
Що? Ні.
Але чому? Так, розумію… , це важко. Тоді я дуже сподіваюся, що ви…
-не бачитимете в мені батька. -Ти про що?
Та я би дуже хотів, Метті, Емзо, аби ви бачили в мені друга.
Навряд вийде.
Що ж…, ну то як… щодо… джину?
Ніяк. Йому дванадцять…, їй чотирнадцять. Вони питимуть воду чи сік.
Так…
Давайте краще до головного перейдемо, часу в нас обмаль, так що, Найджеле…
Га?!
Покажи дітям тут усе.
Своїм онукам? Так, звісно, з радістю. Дідусеві обов'язки. Бувай, свинко.
Гаразд, зараз я покажу вам щось просто неймовірне. Підете в мій офіс зі мною?
-Так. -Ходімо.
То що у вас?
Ми знайшли консоль. Вони її викинули.
Річ не в акценті…, а в тобі.
Мете, ти не змінився.
Уявляю, як вона з ним знудилась. Дякую.
Що?
Ключ шукають. Багато-хто про нього говорить, так що багато людей в грі.
А машина?
Наш супутник зафіксував її тут, десять хвилин тому. Але втратив, хмари.
Клас.
Можливо, вони у п'ятимильному радіусі. Це старий військовий завод,
-це кінна ферма, а це гоночний трек. -А це?
Не знаю. Е…
СВІДОЦТВО ПРО ЗАСНУВАННЯ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
ФОКСХАУНТЕР
Земля зареєстрована на офшорну, неприбуткову компанію. Фоксхантер Лімітед.
Фоксхантер? Звідки я знаю цю назву? Джинні Кертіс.
Вона із «Мі-шість», жива легенда.
ВІРДЖИНІЯ КЕРТІС. НА ПЕНСІЇ
Отже, коли ми з… Емілі відійшли від справ
я сховав дещо цінне.
Страховка нікому не завадить. За вас. Завжди мені подобався.
Ти ще всього не знаєш…
Ну, як бачите, тут немає нічого класного.
І оце твій… офіс? А займаєшся чим?
Чим не займаюсь. Це в мене краще спитай.
А чим ти заробляєш на життя?
Ким працюєш?
Тут я зберігаю обладнання. Так зване.
Із усім цим я профі. Із саями, з нунчаками,
і з дубчиком, звісно.
Моя спина. Ем, ну і в киданні зірочок
я справжній майстер.
Не влучив. Стільки роздовбав всього…
Я спробую.
Дуже гостра, обережно, обережно. Ну, гаразд, але навряд у тебе вийде.
Спробуй не роздовбати…
О.
-Пре-прекрасно. -Клас.
Я поки так іще не вмію. Ну що ж…, молодець.
-А ти… хочеш кинути? -Оу.
Думаю, я хочу сходити… у вбиральню.
Тоді іди. Навіщо зірці інша зірка?
Ти ж у нас зірка. Ще в мене є цигарки-маячки,
годинник із лазером і парасоля, броньована.
Броньована парасоля?
Якщо шпигуном хочеш бути, то, то, маєш бути готовим абсолютно до всього.
І перстень-трекер шпигунський?
Ні, він лише моніторить мій сон та рівень кисню.
А…
Твоя бабуся часто мене будить. Хропе… і сильно.
О, і в тебе такий! Близнюки.
Та річ у тім, що я сховав… його тут.
Ясно, і вони його вже шукають?
(Вдих, видих
Так.
Тож після всіх цих років, ти приїхала… щоб перекинути свої проблеми на мене, так?
Світ не лише навколо тебе крутиться.
Так, правильно, бо він навколо тебе завжди крутився.
Я все життя старалась… не перетворитись на тебе. І бути матір'ю,
якої в мене не було. Люблячою. Яка дбає. Виховує.
І владарює.
Ні. Боже, яка… поруч і… присутня… в житті дітей.
І як, виходить у тебе?
Як на мене, виходить прекрасно. Що ж…, радий, що ми з цим розібралися, бо…
Так мені й здалось. Дочка тебе ненавидить. Ти віддала їй усе, а вона…
тебе ненавидить.
Боже… Знаєш, я… можу жити з чистою совістю,
хоч вона й ненавидить мене, а тобі… як живеться з моєю ненавистю?
Ненависть… дуже сильне слово, краще підібрати інше і…
Та по фіг.
Я зробила те, чого ти не можеш. Я обрала сім'ю, а не роботу, як ти.
Та результат вийшов той самий,?
Боже…
Байдуже, яка ти мати, Еліс. Юні дівчатка бунтують.
Я так робила, ти так робила, чого ти від неї очікуєш?
Лишається тільки сподіватися, що твоє виховання навчило їх,
як давати собі раду… і що колись… вони повернуться.
І ти думала, що я до тебе колись повернусь?
Ти з часом вирішила, що це я захотіла… тоді відправити тебе за кордон, в Америку,
щоб зробити своє життя легшим.
Бо із часом ти забула, як сама благала про це.
А зараз я б хотіла провести хоч пару хвилин із онуками.
Бо навряд у мене ще буде така нагода. Правда ж?
То що? Куди їхати?
Не впевнений. Розділіться поки на три групи
і огляньте ті місця, а я поїду до Кертіс, коли отримаю дозвіл.
Думаєш, варто на дозвіл чекати?
Так, Венді, бо я не вломлюся до неї в дім… , без дозволу, можуть звільнити.
Так, дещо дізнався.
Вже надсилаю.
Ні, ну ти чув її? Вважає, що виростила мене. Хоч, насправді, кинула.
Вона, не подарунок, але все одно твоя мама.
Тут заховав?
Пішли.
Зробили їх якраз перед тим, як вона полетіла до Америки.
Обожнюю цю усмішку. Хоч і знаю, що тут, вона радіє тому,
що скоро заживе самостійним життям.
В юності вона дуже хотіла жити сама… і лишатись… у моєму житті вона не бажала.
Але ж… і мене не було в її житті.
Адже я… присвятила його службі у «Мі-шість»…,
яка… не лишала мені часу на Емілі. Це правда.
Я не ненавиджу… мою маму.
Я знаю, дорогенька. І навряд вона ненавидить мене.
Казала, ти вмерла.
Визнаю… Ідеальною матір'ю я не була точно.
А не бажаєш випити чаю?
-А бабл є? -Іще раз?
Я не… п'ю чай.
Не п'єш чай і… навіть джин? А вона каже, що я погана мама?
Що ж, усуну цей недолік. Ходімо.
МАЄТОК «ФОКСХАУНД»
Швидко!
Уперед, уперед, уперед, уперед.
КОДУВАННЯ ДЛЯ ЧАЙНИКІВ
Ти кодуєш?
Кодую?
Так, я кодую, звісно. Обожнюю це. Ві-ар, Ей-ар, Ар-ен-ар, К'ю-ар. Та всі Ар. Так.
Ти маєш класно розбиратися у цьому, якщо хочеш у «Мі-шість».
Бути, як Джеймс Бонд… і К'ю… в одному флаконі. Упевнений,
що ти будеш першим у черзі.
Це ти про що?
Твої батьки шпигуни. Це у твоїй крові.
Та навряд, я не такий.
-Спробуймо дещо. Я на тебе побіжу… -Що?
Побіжу, ну а ти… зроби те, що накаже твій інстинкт. Боляче не зроблю.
Я ж постійно цим займаюся, стандартне тренування.
Готовий? Три, дві, одна.
Ні… Будь ласка…
Боже мій!
Вибач, я не хотів… І не знав, що… так умію.
Маленький кулачок. А я звик до великих.
-Неначе… крізь ребра пройшов. -Вибач…, я не… навмисно.
Та нічого. Тримати удар я умію. Усе гаразд.
Скільки можеш зробити відтискань?
Ем… П'ятнадцять десь
П'ятнадцять?!
Тоді хто перший до чотирьох!
Ні, сюди.
Ходімо.
На місці?
Що це?
Це я тобі залишив.
Емілі…, якщо читаєш це, значить ми в небезпеці і,
мабуть, винен у цьому я.
Пробач, я хотів лише захистити тебе і наше…
янголятко, яке ти вже скоро… народиш. Будь ласка,
не лишай мене адже без тебе я не зможу.
І сумуватиму сильно.
Завжди знаєш, що сказати.
Чому ти сховав це тут?
Я знав, що ти вагітна і знав, що нам загрожує.
І знав, якщо знадобиться це… , знадобиться й Джинні.
Ага.
Пішли.
Чорт…, туди.
Коло дверей, біля кухні.
Ви в нормі?
Тихо. Туди.
-Стояти! Руки вгору! -Руки вгору!
Де наші діти?
Лишатись на місці!
-Стояти. -Сам постій.
Як ви?
У нас… є те, по що ви прийшли. Усе гаразд…
Так. Ось ключ. Бачите? Він у нас.
Звільніть дітей і ми зможемо домовитись. Бейроне!
Друзяки.
Чаку?
Вибач, що розчарував.
А я думав, що вчив вас краще.
Привіт, дітки. Чого мовчите?
Емілі, Мете.
Що за?.
Радий зустрічі.
Ми ж бачили, як тебе застрелили і…
Це я влаштував. Вирішив додати вам мотивації,
щоб узяли ключ.
І Бейрона навіть залучив?
Ні, ні, він чистий, як немовля, я… мав переконатися,
що ви із ним не зв'яжетесь, тож збрехав про нього.
Бейрон переслідував Ґора і Вовків, а не працював з ними.
А щодо того хто стріляв у мене.
Привітайтеся, друзі.
Ви навіть не уявляєте що можна зробити зі спецефектами.
Чаку!
До речі. Віддай ключ.
Будь ласка.
Ти вплутав у це дітей.
Краще відпусти, Мете.
Чисто.
Вас зрозуміли.
Що з тобою сталось?
Що змінило мене? Ви двоє змінили мене.
Ми змінили? М? Ми тут до чого?
ЛОНДОН
А ти як думаєш? Двох моїх агентів викрадають під
час польоту. Імовірно загинули.
Ключ… імовірно втрачений. ЦРУ звинуватило мене і…
змусило звільнитись. Менш ніж за рік я втратив роботу…
А з нею свою пенсію.
Будинок, свою сім'ю, пса навіть!
І все через вас.
То ти хотів помститися,?
Ні, я хотів заробити. Ну а ця помста – лиш чудовий бонус.
Звільни дітей, Чаку!
Ось що ми зробимо. Ви дасте нам піти.
-Тобі це не зійде з рук! -Послухайте, що я вам кажу, краще!
-Пусти їх! -Якщо ви двоє не втручатиметеся –
завтра, в цей же час, я звільню їх.
Усе добре, люба.
І не раджу дзвонити у агентство. Якщо взяли заручників, кінець може бути
-поганий. -Чаку!
Потрошку… Ось так.
Отямилися?
Еліс, Лео…
Слід знайти той гелікоптер.
А ви бачили його номер?
Ні. Він був далеко.
У нас є камери.
Правильно. Сюди.
Назад перемотай. Глянемо, що там.
Як ти?
-Усе… гаразд. -Стоп, стривайте…
Мотай назад.
Зараз…
Зупини тут. Приблизь.
Бачите?
Ось. Він щось нам показує. Свій перстень, він показує перстень.
Точно.
І що?
Це фітнес-трекер і він досі з ним.
А у трекері Джи-Пі-Ес.
Де твій комп'ютер?
Увійшла в його акаунт. Джи-Пі-Ес показує, що він десь у місті.
Довгота, широта?
П'ятдесят один, крапка, п'ять-нуль-сім-шість північ. Нуль, крапка,
нуль-дев'ять-дев'ять-чотири захід.
Тейт Модерн.
Чудово.
Сьогодні зачинений увечері. Там буде урочистий захід,
Найджеле…, смокінг є якийсь?
Так, як у всіх агентів.
Сюди не можна. Вас немає в списку.
Серйозно? Як так немає? Я візьму це.
Ну звісно ж… Розумно. Купа охорони.
Металошукачі, все на вищому рівні.
Живий ніхто не вийде
Ми впораємося.
Так, знайдемо його.
До роботи.
ВІТАЄМО У ТЕЙТ МОДЕРН
Ні, я не чекатиму і чхати, що ти мав мало часу, я казав,
що це буде сьогодні в Лондоні. Чотири твоїх… конкуренти кинули все,
щоби приїхати сюди. Якби ти хотів, уже був би тут.
От виродок…
Він… хоче продати… його сьогодні
Їдьте туди. Негайно.
Дякую, що приїхали у такий короткий строк, вибачте. Та обіцяю ви не пошкодуєте. Сюди.
Ну то що?
Вони мають бути тут.
ТЕЙТ МОДЕРН
ЛОНДОНСЬКІ ЕЛЕКТРОПІДСТАНЦІЇ
Дафні, як у нас справи?
Готова.
Леді та джентльмени, я обіцяв вам шоу і воно буде
дуже видовищним, прошу вас… погляньте на це місто. І ось,
що з ним можна зробити. Давай, Дафні.
За мить.
САУТВЕСТ 16: ВИМКНЕНО
Крок другий, Дафні.
А зараз нас.
ПІДСТАНЦІЯ ТЕЙТ: ВИМКНЕНО
Демонструє роботу ключа.
Тож звідти має бути все видно.
Дафні, увімкни усе, будь ласка.
Не обов'язково.
Вони можуть… бути під нами… або над нами.
Подивись…
Що?
Це ж люди Чака. Пішли.
Двері зачиняються.
І світло – це ще квіточки.
Бар'єр Темзи, Дафні. Увійди туди.
БАР'ЄР ТЕМЗИ - ДОСТУП ОТРИМАНО
Та велика дамба не дає океану затопити це місто.
А ключик дає можливість нею керувати… , як захочеться. Будь-якої хвилини.
Дафні, давай опустимо бар'єр.
БАР'ЄР ТЕМЗИ - ПОЗИЦІЯ 0
ПОЗИЦІЯ 1
Сер! Гляньте на це!
Двері відчиняються.
Дайте зайти.
А що, як не дамо?
Я пропоную не якийсь жорсткий диск із набором нуликів і одиничок. Я пропоную…
вам владу.
Адже цей ключик здатен керувати ледь не усім.
Ем!
Тому, як розумієте…, ціна дешевою не буде… , тож почнемо торги…зі ста…
п'ятдесяти мільйонів.
Хтось скаже «двісті мільйонів доларів»?
Даю двісті п'ятдесят.
Двісті п'ятдесят мільйонів?
Так.
От і наш переможець, двісті п'ятдесят мільйонів дає
містер Іванов. Скажу вам так,
я давно його знаю,
тож якщо у вас сім'я у Парижі…
я радив би їй виїжджати. І швидко.
І куди ви зібрались?
Бейрон.
Що у вас?
Ми «Мі-шість», а ви втікачі, які в розшуку. Така робота.
Ти знаєш, що наші діти в них.
Як і те, що ви вважали мене щуром.
Слухай. Арештуєш нас, гаразд. Але дай дітей врятувати.
Я не буду вас арештовувати. Бо ви тут не для того, щоб продати ключ.
Ходімо.
Уперед. Швидко.
Руки вгору!
Вони увійшли, вони увійшли
Не рухатись!
Чаку!
Перекрийте двері.
Чаку! Відпусти дітей!
Чудово.
Дякую, що сказав.
Не зазнавайся тільки. Знайди ключ.
Чаку!
Відведіть дітей до катера, покваптесь!
Уперед!
Куди ми? Відпустіть!
Гей!
Куди ви тягнете нас! Та пустіть!
Ну ж бо, на катер їх, швидше.
-Ґор хоче ключ. -Він не в нас.
Я би вам не радив чудити. Вона добре стріляє.
Вони забрали байки. Їдуть на схід.
Їдуть на північ. Схопіть їх!
Тоді я туди!
Буду на фланзі.
Давай,.
Дафні, їдь до точки зустрічі. Візьми ключ.
Гаразд.
З дороги, з дороги!
Чак опустив бар'єр, якщо… вийде у відкриті води –… це кінець!
Діти стануть не потрібні!
На катер, Емілі!
Кімната порожня. Ключа не видно. Чак на катері, пливе на схід.
БАР'ЄР ВІДКРИТО
О ні…
Що?
Бар'єр опущено.
Ясно, викличу берегову охорону, головне –…, підніми бар'єр, швидко.
Що там сталося?!
Гей! Чекайте!
Я знайшла нам катер! Де ти зараз?
Від тебе на одинадцяту! Південний берег!
Я підберу, їдь до мене! (АБО: Ти маєш дістатись до мене!
Бар'єр не опустять. Вони втратили доступ.
Де зараз цей… клятий ключ, Венді?
ДЖИННІ
Джинні, свинко…
Гей.
Я хотів сказати, якщо я тобі знадоблюся, я приїду, бо я вже готовий,
готовий до всього.
Прекрасно. Але, поки що…, там лишайся.
Люба, але я можу…
Воу…
Повірити у це не можу!
Це просто жах, кошмар!
Але було круто. Це справді було круто, й як!
Вибачте.
Ісусе… Як ви? Ви зняли це? Ні, звісно не зняла. Знепритомніла.
Боже, так! О, господи…
Ісусе…
Що ж…
Свинко…, ключ у мене!
Найджеле…, ти просто неперевершений.
Вже прямуємо до вас.
Ключ у Найджела. Повторюю, ключ у Найджела.
Ясно, скажи Найджелу, що слід перекрити річку!
Найджеле, підніми бар'єр.
Так, зараз, це я зможу. Це я зможу…
Прекрасно. Це було у програмі навчання.
В мене щось усе із голови повилітало. Чорт, чорт… Вибачте, що довбанув. Зараз,
-секунду… -Будь гарним агентом,.
Так… Видалити, видалити, видалити…
Ні, так не виходить. Е… Контрол, точно. Контрол… Зет.
І так не виходить. Зараз, зажди.
Даруйте, що турбую,
та чи не могли б ви отямитись і трохи допомогти
мені? Ні, звісно ж не може, ні.
Мамо!
Чого стоїте, зробіть щось!
Боже.
А ви дбайте одне про одного! Гаразд?
Гей!
Зараз!
Відпусти!
Беріть жилети!
Дідько, Найджел досі не підняв бар'єр!
Найджеле, підніми бар'єр.
Чуєш, Сірі, а ти не знаєш, як підняти…
Ні, Найджеле. Зроби це, негайно.
Так, так, свинко. Даруй, я просто… Я просто…
не знаю, як… зробити це, але намагаюсь!
Що ж…
Будь ласка, будь ласка.
О боже…
Воу, га?
Оу, а це вже, думаю, на краще…
Святе дідько, це воно, так…
Гаразд…
Ой, ой, ой.
ПОЗИЦІЯ 0
Хоч би не затопити Лондон…
БАР'ЄР ТЕМЗИ: ПІДНЯТТЯ
Це що, я зробив це?
Швидше! Сюди!
Хутко, хутко! Давайте, біжіть!
-Мамо! -Довіришся мені?
Так, звісно.
Мамо!
Не треба. Уже лечу.
Лео! Лео!
Що?
Як ти?!
Це я тебе рятую!
Що?!
Мете!
Іще вріж! Ти мав рацію. Кінець буде поганий, але твій!
БАР'ЄР ТЕМЗИ: ПІДНЯТО
Вийшло. Я зробив це… , так! Я зробив це! Триндець, ти бачила?!
І нема з ким відсвяткувати. Та по фіг, нічого! Ось так… і працюють… у «Мі-шість».
Чи коли… коли хочуть туди влаштуватись.
Я така рада.
Ти діяв сьогодні, як справжній профі.
Справді?
Звісно! Вогнегасником бився, вказав на перстень.
Усе робив із розумом. А я думав, ти просто від страху заклякнеш.
-Що? Ти дійсно думав так? -Ні, не думав я так. Це тобі лише
почулося. Повернемося…, і весь день гратимемо у відеоігри. З
дому я тебе не випущу.
Можна Конору розповісти?
Ні, жодного слова, скажете… друзям, що ви цей час хворіли.
Доню, вибач, що так міцно стискаю тебе. Я просто дуже рада, що ти в нормі.
Нічого. Усе гаразд.
Добре, що вони порозумілися.
Так.
Ого, які тут… ніжності у вас.
Надто довго ти прожила в Штатах.
Ходімо.
До речі, це я… підійняв той бар'єр, я.
Чудова робота.
Пообіцяй мені… , що такого більше не повториться. Гаразд?
-Слово тобі даю, усе це… було востаннє. -Так, усе це було… востаннє
І думаю…, ми ще навіть встигнемо на гру.
Якщо вона заб'є – ми виграли.
Годі тобі, ти робиш тільки гірше.
Боже… Вибачте, тренере… Але я не буду дивитмся. Я просто не можу.
Не можу дивитися на це. Краще глибоко подихати.
-Дихай, мов дракон. -Видих дракона!
Не хвилюйся. В нашій сім'ї, якщо б'ють чи стріляють,
влучають завжди. Її не злякати. Така ж, як бабуся.
Так!
Ура!
Так! Так! Так! Так!
-Ти що, я ж британка. -Еліс! Еліс! Ти
змогла! Ти зробила це, люба!
Це моя люба доня забила! Так!
Так!
Ми змогли.
Так!
А ти, вусатий… , відійди. Шуруй кудись. Вітаю, доню.
Рада, що ви приїхали. А коли… ви казали повертаєтесь?
Ми поки не казали цього.
-Мамо. -Так, люба?
Ем…, можна я заночую в Анналіс, як зроблю там уроки?
Сонечко, не треба мені брехати,
якщо хочеш відсвяткувати із друзями, я не проти, святкуй.
Ні… Мені дійсно слід навчатись, ми з Лео багато пропустили.
Так. Ну звісно ж.
Клас. І якщо ти вільна звісно, подивилися би у понеділок кіно?
Якщо хочеш.
Супер.
Ем… Так, я не проти. Якщо ти хочеш… тоді подивимося. Так… Так…
-Гаразд. Чудово. Ходімо? Пішли. -Так. Ходімо.
Так.
-Уперед. -Що ж… Гарного дня.
Бувайте.
Можеш плакати, вона далеко.
Та не плачу я.
-Плачуть усі, доню. -Це так зворушує.
-Я теку завела… на ту… Анналізу. -Чудово.
Якщо звати її дійсно так.
-Звісно. Ви що? Ні. Тут не робимо так. -Ви що? Ви що? Ні, тут
ми не робимо так. Ні.
Я можу постійно стежити за нею у вусатим із тіней. По шпигунські.
Я ж маю захищати свою онученьку.
Вона не твоя онученька.
Ясно?
Так.
Ми довіряємо дочці, не стеж за ними.
Вам краще трошки відпочити від усього.
Невже?
Угу.
Я-я нагляну за Лео. Проведу з ним тренування,
навчу його основ розвідки. Але ж…
В Ай-Ті департаменті.
Ніч ваша.
Дякую.
Перша ніч без дітей за такий довгий час.
Тож будемо…
-Спати. -Спати.
Так.
-А твоя… дочка… усіх там порвала. -Заснемо одразу ж!
-Так. -Здобула… переможно-переможну… перемогу!
Я тобою пишаюсь.
Не варто, не зараз.
Бейроне? Якого…
Мені що, не можна приїхати в гості до подруги?
-В жодному разі! -В жодному разі!
Ти про неї дбаєш?
Бейроне, ми вже п'ятнадцять років одружені.
Я питав не це.
Двоє дітей, Бейроне.
-Емілі… -Двоє, розумієш?
Ти з ним щаслива?
-Е… Щаслива. Дуже. -Припини вже.
Та я пожартував, це жарт був. Не розумієте їх.
Ясно.
-Гаразд. -Робота є.
Ні, ми не працюємо і давно, тому навіть не сподівайся. Тож ні.
-Я б не турбував, але все серйозно. -Звісно.
Знаєш, краще б ти нам листа написав.
Ми не змогли знайти труп Чака.
Ви мені дуже потрібні, тобто… М…, Мет… не дуже, потрібна ти, Емілі.
Нам слід залучити декого… із твоєї сім'ї.
Що ж…, моя мама буде дуже рада, тож зустріньтеся, поговоріть і…
Я не про неї.
О.
А твого татка.
Твого татка?
А… я, що, не розповідала про нього?