‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫וודן, היה עד לברית שלנו.‬
‫אנחנו אחד, ואחד אנחנו.‬
‫אויבך הוא אויבי,‬
‫ואויבי הוא אויבך.‬
‫אתה. מה שמך?‬
‫אתה ארי?‬
‫אנחנו צריכים אותו בחיים!‬
‫אבא!‬
‫יש רומאים ביער! אתה צריך להתחבא…‬
‫לא!‬
‫הרומאים יהיו טובים לבנינו.‬
‫לא.‬
‫בטחי בי.‬
‫תני לי אותו.‬
‫אני מוסר אותך לידיהם…‬
‫למען ישכון שלום בין עמינו.‬
‫אתה מוסר אותי?‬
‫מה עשיתי לך? עשיתי משהו רע?‬
‫אבא, לעולם לא אעשה את זה שוב!‬
‫אבא, בבקשה! אל תגרש אותנו!‬
‫בבקשה, אבא!‬
‫אתה נראה נהדר.‬
‫איפה אימא?‬
‫מתי?‬
‫לפני שישה חורפים.‬
‫איך?‬
‫קדחת.‬
‫היא התפללה לאלים כל יום למענך ולמען אחיך.‬
‫מה שלום אחיך?‬ ‫-הוא בסדר.‬
‫זה מכשיר למדידת זמן.‬
‫יש ברומא דברים שאינך מסוגל להעלות על דעתך.‬
‫אני יודע שהעיט ברשותכם.‬
‫אקח אותו בחזרה‬ ‫ואוודא שווארוס לא יגלה שגנבתם אותו.‬
‫ארי…‬ ‫-שמי גאיוס יוליוס ארמיניוס.‬
‫מפקד חיל הפרשים הרומאי.‬
‫וכשאחזור, רייק זגימר,‬
‫אני מצפה שתמסור לי את עיט הלגיון.‬
‫ברכות, המושל הרומאי.‬
‫אני לא סובל את המבטא הזה.‬
‫הוא נשמע כמו פרוצה בלי שיניים‬ ‫שמנסה לדקלם שירה.‬
‫בבקשה, דבר בשפתך.‬
‫שמי זגסטס. אני אציל כרוסקי ממשפחה עתיקה.‬
‫שמו ‬‫זגסטס‬‫.‬ ‫-‬‫דבר קצר ולעניין, ברברי.‬
‫אני יודע איפה העיט.‬
‫זגימר!‬
‫אומרים שהוא מתחבא בכפר הזה.‬
‫מה אתה רוצה, ברולף?‬
‫אם זה נכון…‬
‫אנחנו תובעים את זכותנו.‬
‫ארי!‬
‫לא!‬
‫ארי!‬
‫בוא הנה.‬
‫תביא חיבוק, ארי.‬
‫השתנית.‬ ‫-כן.‬
‫אתם לא השתניתם.‬
‫שמי ארמיניוס עכשיו.‬
‫שם של רומאי מושתן?‬
‫טוב, זו לא הייתה החלטה שלך.‬
‫אני יודע שאתם אשמים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתם גנבתם את העיט.‬
‫בגלל זה אתה כאן?‬
‫אתם מבינים מה עשיתם?‬ ‫-כן.‬
‫הציפור המסכנה הייתה כלואה.‬ ‫היא הייתה זקוקה לאוויר צח.‬
‫זה מצחיק אותך?‬ ‫-כן.‬
‫וזו רק ההתחלה.‬ ‫-אתה לא מבין עם מי אתה מתעסק.‬
‫יש לכם מושג עד כמה האימפריה חזקה?‬
‫אינכם מבינים? שלום עם רומא‬ ‫הוא הסיכוי היחיד שלכם לשרוד!‬
‫שלום עם רומא?‬
‫כן.‬ ‫-הרומאים הפכו את אחי הקטן לנכה.‬
‫זה מה שקורה כשמתעסקים עם רומא.‬
‫מה הם עשו לך, ארי?‬
‫תנו לי את העיט.‬
‫ואז אתם תמשיכו בחייכם, ואני אמשיך בחיי.‬
‫תמיד ידעתי שתחזור ביום מן הימים.‬
‫אבל לא היה לי מושג שתהיה כזה חרא.‬
‫קח אותי לכפר של פולקווין, ברברי.‬
‫אם אתה משקר, אצלוב אותך.‬
‫השבטים מסוכסכים,‬
‫אבל אני יכול להשפיע עליהם‬
‫לטובת רומא.‬
‫אם אהיה הרייק של השבט שלי…‬
‫לא באתי לגרמאניה‬ ‫כדי לקדם את האינטרסים שלך, ברברי.‬
‫סלח לי, המושל,‬
‫אבל אתה תזדקק לאנשים כמוני.‬
‫רומאי!‬
‫רצחת רייק!‬
‫גרנוט רוטברט.‬
‫הרייק של שבט הברוקטרים.‬
‫אתה זוכר?‬
‫הדוד שלי!‬
‫ערפת את ראשו.‬
‫הוצאתי לפועל את גזר דינו.‬
‫כן?‬
‫אתה אל?‬
‫רק האלים יכולים לדון אדם למיתה.‬
‫והחוק הרומאי.‬
‫ברולף!‬
‫עוד מישהו רוצה לקחת ממני את החבר שלי?‬
‫לך, כל עוד אתה יכול.‬
‫ברולף יהרוג אותך.‬
‫ברולף.‬
‫אתה חייב ללכת.‬ ‫-פתאום אתה חושש לחיי?‬
‫דווקא אתה?‬
‫ארי.‬
‫אתה היית מחיר השלום.‬
‫בגדת בי.‬
‫הייתי מוכרח לחשוב על הכפר.‬
‫הרומאים היו שורפים הכול.‬ ‫אתה יודע שזו האמת.‬
‫רצית רק להציל את עצמך!‬
‫הרבה רייקים ויתרו על ילדיהם!‬
‫אתה פחדן.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫נתתי לך חיים חדשים.‬
‫אני בניתי את חיי במו ידיי.‬
‫עכשיו תגיד לי איפה נס הלגיון.‬
‫זגימר!‬
‫שלח אותו החוצה!‬
‫לך!‬
‫לא בלי העיט!‬
‫זגימר!‬
‫ברולף! זה מספיק.‬
‫תגיד תודה לאלים שאתה עדיין בחיים.‬
‫זגימר!‬
‫די, ברולף.‬
‫לא הספיק לך?‬
‫זו זכותי.‬
‫איפה הרומאי המחורבן?‬
‫אתה רואה כאן רומאים?‬
‫אל תתקרב אליו, ברולף.‬
‫הוא לקח את העיט!‬
‫עצור, בוגד!‬
‫עצור!‬
‫ארי!‬
‫אני מציל את חייך ואתה גונב את העיט שלי?‬
‫"העיט שלך"?‬
‫אתה לא מבין?‬
‫אם לא אקח אותו, כולכם תמותו!‬
‫אם תיקח אותו, אתה תמות!‬
‫תחזיר לי אותו!‬
‫בוא וקח אותו בעצמך.‬
‫אתה עדיין גרוע בהטלת חנית.‬
‫ארי!‬
‫ארי, אתה פחדן!‬
‫תחזור הנה ברגע זה!‬
‫בוגד רומאי! ארי!‬
‫תחשוב, לשם שינוי.‬
‫אני חושב‬ ‫שעדיף שלא יראו אותי בחברתך, המושל.‬
‫כשניכנס לכפר…‬
‫אתה תהיה לצידי, ברברי.‬
‫אמרת בעצמך שאני זקוק לאנשים כמוך.‬
‫רומאים!‬
‫רומא היא אימכם עכשיו.‬
‫ואני אביכם.‬
‫תודה.‬
‫גרטיאס.‬
‫וארוס חייב לך תודה.‬
‫הפקדת בידיו שני בנים נפלאים.‬
‫תודה…‬
‫שטיפלת בהם היטב.‬
‫הם היו חכמים וצייתנים.‬
‫ארמיניוס משרת עכשיו לצידי כקצין.‬
‫איפה נס הלגיון שלנו?‬
‫האיש שגנב אותו…‬ ‫-פולקווין וולפספר…‬
‫איפה הוא?‬
‫אתה לא יכול להציל אותו.‬
‫תנו לי לעבור!‬
‫תנו לי…‬
‫הבת שלי.‬
‫מה עשית?‬ ‫-אל תדאגי.‬
‫הם לא יודעים שהיית מעורבת בגנבת העיט.‬ ‫אינך בסכנה.‬
‫ופולקווין?‬
‫למה ציפית?‬
‫ברברי לא בוגד באנשיו.‬
‫אז אתה ברברי עם עקרונות.‬
‫חבל שלא יכולת לראות את בנך גדל והופך לגבר.‬
‫תראה לי איפה הוא גר.‬
‫אתם חייבים לברוח!‬
‫לכו ליער!‬
‫איפה וגיס?‬ ‫-רוצו!‬
‫אתם חייבים ללכת!‬
‫וגיס!‬ ‫-תוזנלדה!‬
‫רוצו!‬ ‫-וגיס!‬
‫עזוב את הבן שלי!‬ ‫-לא! וגיס!‬
‫עזבו אותה!‬
‫היא שלי!‬
‫חפשו אותו!‬
‫לא!‬ ‫-עזבי אותם, חשבי על עצמך!‬
‫לא!‬
‫ברברים! הביאו לנו‬ ‫את פולקווין וולפספר עד עלות השחר!‬
‫תנו לנו את נס הלגיון!‬
‫הביטו היטב, כרוסקים!‬
‫ראו כיצד רומא מענישה את המורדים בה!‬
‫הביאו לי את נס הלגיון שלנו‬
‫ואת הפושע פולקווין וולפספר,‬
‫והשלום ישוב לכפרכם.‬
‫עד אז…‬
‫הם יישארו תלויים כאן.‬
‫כל מי שיעז להוריד אותם מהצלב‬
‫ייתלה בעצמו!‬
‫זגסטס, חתיכת חלאה!‬
‫בוגד!‬ ‫-בוגד!‬
‫מה?‬
‫בוגד!‬
‫מה?‬ ‫-אתה בוגד!‬
‫אתם קוראים לי בוגד?‬
‫מי הפר את ההסכם המקודש‬ ‫של אספת השבטים? אני?‬
‫או פולקווין?‬
‫הזהרתי אתכם.‬
‫תמיד אמרתי שעלינו לשמור על השלום.‬ ‫פולקווין הוא זה שהתגרה ברומא.‬
‫פולקווין המרה את פיו של הרייק!‬
‫הוא הפר את כללי הדו-קרב‬ ‫והעליב את האלים, וזה…‬
‫זה המחיר שעליו לשלם.‬
‫ברור שאתה אומר זאת!‬
‫אתה רוכב לצד הרומאי שהפך את בנך לנכה!‬
‫הבן שלי…‬
‫הוא קורבן שאני מקריב לאלים.‬
‫למענכם.‬
‫ולמען השבט שלנו.‬
‫למען הילדים שלכם.‬
‫תתבייש לך…‬
‫זגסטס!‬
‫תתביישו!‬
‫אתם רבים מול המתים!‬
‫תתביישו לכם!‬
‫לכו הביתה!‬
‫לכו!‬
‫פולקווין, אל תתקרב לשם.‬
‫עצור.‬
‫פולקווין, לא!‬
‫לא!‬
‫פולקווין.‬
‫אתה חייב ללכת.‬
‫אתה בסכנה כאן.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫פולקווין.‬
‫פולקווין, אתה חייב ללכת.‬
‫אקבור אותם, אני מבטיחה.‬
‫לא אשאיר אותם תלויים שם.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לא אשאיר אותם תלויים שם.‬
‫בבקשה.‬
‫הם רוצים את ראשך!‬
‫נלך איתך.‬
‫כולנו נלך איתך.‬
‫אני חייב להוריד אותם.‬
‫הוא חייב ללכת.‬
‫אני חייב… אני חייב להוריד אותם.‬
‫קחו אותו מכאן.‬ ‫-אני חייב להוריד אותם. אני חייב…‬
‫פתחו את השער!‬
‫קדימה!‬
‫תתקדמו!‬
‫רומא גאה בך, בני.‬
‫וגם אני גאה.‬
‫אני מבקש העברה, אבא.‬
‫שלח אותי חזרה לרומא.‬
‫או לפרובינקיה אחרת.‬
‫לסוריה? לספרד?‬
‫למקום שבו רומא צריכה אותי.‬
‫כבר שלחתי שליח…‬
‫וביקשתי מהקיסר לקבל אותך…‬
‫למעמד הפרשים.‬
‫אבל יש לך משימה אחת אחרונה.‬
‫עלינו להשיב את כבוד הלגיון שלנו.‬
‫כל מי שגונב את העיט שלנו חייב להיענש.‬
‫אתה מכיר את הארץ הזאת ואת אנשיה, בני.‬
‫אני בטוח שתמצא אותו.‬
‫הבא לי את ראשו…‬
‫של פולקווין וולפספר.‬