‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- הפקה של GAUMONT -‬
‫10 לספירה, שנה לאחר קרב וארוס.‬
‫הכרוסקים נסוגו למעבה היערות הצפוניים.‬
‫הרייק ארי עתיד להפוך למלך‬ ‫ולאחד את השבטים לראשונה,‬
‫אך האימפריה הרומית‬ ‫טרם ויתרה על שליטתה בארץ הברברים.‬
‫כמה פראים זרקו את הפרוצה שלהם.‬
‫היא עדיין בחיים?‬
‫נביא אותה למפקד טיבריוס.‬
‫כמתנה נוספת.‬
‫חבל שהפרוצות הברבריות מטונפות כל כך,‬
‫אחרת יכולנו להשתמש בהן.‬
‫היכונו לקרב!‬
‫מבנה צב!‬
‫לעזאזל!‬
‫קחו כמה שאתם יכולים ושרפו את השאר!‬
‫עורות עיזים. הסואבים ישלמו לנו הון תמורתם.‬
‫וירוויחו כפליים‬ ‫כשימכרו אותם בחזרה לרומאים.‬
‫היו עוד?‬ ‫-כל העגלות מלאות בהם.‬
‫למה הם צריכים אותם?‬
‫מה יש?‬
‫העורות נועדו לקונטוברניה.‬
‫קונטו-מה? מה זה?‬
‫קונטוברניה הם אוהלים גדולים.‬
‫לחיילים.‬
‫לאלפי חיילים.‬
‫שלח שליחים לרייק אלדריך ולרייק ברנדולף.‬ ‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫ארמיניוס המנוול.‬
‫הוא טמן פח לווארוס.‬
‫אבל הפעם טיבריוס לא עושה כלום,‬ ‫ואנחנו נופלים…‬
‫כמו זבובים.‬
‫הפריפקט גרמאניקוס.‬
‫תפסיק לדבר שטויות.‬
‫גם ארמיניוס בן תמותה.‬
‫פשוט נצטרך ללמד אותו איך למות.‬
‫אוהלים ללגיון שלם!‬
‫לא נסבול זאת עוד.‬
‫עלינו לרכוב הלילה!‬
‫נשרוף עד היסוד כל כפר שנמצא בו עורות!‬
‫בלי שאלות!‬ ‫-נמשיך באסטרטגיה הנוכחית.‬
‫טיבריוס.‬
‫אלה החיילים שלי. רעיי לקרב.‬
‫אחיי.‬
‫לא יעלה על הדעת שאפילו אחד מהם ייהרג‬ ‫בידי חיות הפרא האלה בגלל האסטרטגיה שלנו.‬
‫לא נצא לשום מתקפה עד לבוא הלגיונות החדשים.‬
‫גרמאניקוס.‬
‫בני, לרומא יש אספקה בלתי נדלית‬ ‫של מפקדים אמיצים, אבל אתה…‬
‫אתה תהיה הקיסר הבא.‬
‫תתחיל לחשוב כמו קיסר.‬
‫למה לחסל כמה שבטים‬ ‫כשאפשר לבזוז את הארץ כולה?‬
‫תומליקוס. שלום, רייק קטן שלי.‬
‫תודה.‬
‫מה קרה?‬
‫זו הייתה הצלחה, נכון?‬
‫רומא מתקרבת יותר ויותר. המלחמה בפתח.‬
‫החייל הרומאי הזכיר את טיבריוס.‬
‫זאת אומרת שהוא מפקד על המחנה ליד הנהר.‬
‫טיבריוס מופיע רק כשהמצב רציני.‬
‫כבר הראינו לווארוס מה זה "רציני".‬
‫טיבריוס הוא המפקד העליון של רומא.‬
‫יש לו אימפריום פרוקונסולרה.‬
‫מה יש לו?‬
‫סמכות מלאה על הלגיונות.‬
‫כוחו משתווה לזה של הקיסר.‬
‫בסופו של דבר, הוא רק רומאי.‬
‫יש לנו סיירים במעברי ההרים בדרום.‬
‫אילו הייתה תנועת כוחות,‬ ‫היינו יודעים על כך.‬
‫רייק ברנדולף, האוהלים הם הוכחה מספקת.‬
‫לא נחכה לחיילים שימלאו אותם.‬
‫אם אתה רוצה לתקוף עכשיו,‬
‫הלוחמים שלנו יהיו לצידך.‬
‫כוח לחימה משולב‬ ‫של המרסיים, הלומברדים והכרוסקים לא יספיק.‬
‫רייק הדגן יילחם שוב.‬ ‫-כן.‬
‫תמורת המחיר הנכון.‬
‫רייק רוריק ואיבור.‬
‫הקאטים, הבטאבים.‬
‫כולם יתמכו בך.‬
‫זה לא יספיק, אלדריך!‬
‫אנחנו במיעוט מספרי מול הלגיון של טיבריוס.‬
‫בייחוד אם יש לגיון נוסף בדרך.‬
‫הם לא יחזרו על אותה טעות פעמיים.‬
‫לגיון שני יגדיל את מספרם ל-20,000 איש.‬
‫במחנה מאובטח.‬
‫לכולנו יחד יש 8,000 איש. זה כלום.‬
‫מרבוד.‬
‫המרקומני.‬
‫הוא לא יילחם לצידנו.‬ ‫-יש לו 70,000 איש.‬
‫שבעים אלף?‬
‫מרבוד מעולם לא התעניין‬ ‫בגורלם של השבטים במערב.‬
‫הסכנה מעולם לא הייתה גדולה כל כך.‬ ‫-עלינו לעשות כל מה שאפשר.‬
‫אין מנוס מכך, אנחנו זקוקים לצבא של מרבוד.‬
‫מי מלבדך יצליח לשכנע אותו, ארי?‬
‫מרבוד כבר אמור להיות בדרכו‬ ‫לאספת השבטים הגדולה של אמצע הקיץ.‬
‫זה מושלם.‬
‫רואה?‬
‫סימן מהאלים.‬
‫אודוולף, שלח לרייק רוריק עשרה סוסים.‬
‫אמור לו שאם יעזור לנו, לא אתבע את השלל.‬
‫ושלח הודעה זהה לרייק תורלייף.‬ ‫-אצא לדרך מייד.‬
‫להתראות.‬
‫לדעתך עשרה סוסים יספיקו?‬
‫ומרבוד?‬
‫אתה חייב לדבר איתו.‬
‫תזמין אותו לצאת איתך לציד. או לדיג. או ל…‬
‫בירה ופרוצות.‬
‫מרבוד חכם.‬
‫הוא יבין שאנחנו רוצים את הצבא שלו.‬ ‫-אתה מכיר אותו?‬
‫הכרנו מזמן.‬
‫מרבוד, נסיכי. אנחנו מוכנים.‬ ‫יורשה לי להציג לך את ההתקדמות שלנו?‬
‫האוהל כמעט הושלם.‬
‫שנחפור חפירים ונבנה ביצורים?‬
‫אין צורך.‬
‫איש לא יעז להפר את השלום באספת השבטים.‬
‫כדבריך, נסיכי.‬
‫איזה חור.‬
‫החרקים האלה!‬
‫לא היה לנו צורך‬ ‫באספת השבטים בשנים האחרונות.‬
‫השנה הזאת שונה.‬
‫עתיד השבטים.‬
‫התבוסה של וארוס.‬
‫ממתי אכפת לנו מהשבטים האחרים?‬
‫להם אכפת מאיתנו.‬
‫עלינו לנצל זאת.‬
‫רייק מרבוד!‬
‫אני טאליו מהכרוסקים.‬
‫רייק ארי, בנו של זגימר, שולח את ברכותיו.‬
‫רייק ארי…‬
‫זה הכול?‬
‫ארי מזמין אותך לצאת איתו לציד‬
‫לפני אספת השבטים של אמצע הקיץ.‬
‫ציד.‬
‫זה הכול?‬
‫ציד לשם הנאה ותו לא?‬
‫כן.‬
‫ציד לשם הנאה.‬
‫תמסור לו ש…‬
‫אני מסכים להזמנה.‬
‫גם אני נהנה לצוד.‬
‫ארי…‬
‫אתה חושב בכזה רעש שאני לא נרדמת.‬
‫עם מרבוד או בלעדיו, תמצא פתרון.‬
‫האלים מאירים פנים למי שלא מחכה לאלים,‬
‫ותופס פיקוד בעצמו.‬
‫מה רונה אמרה?‬
‫אצטרך להקריב איל שלם.‬
‫למדתי שאני יכול לעצב את הגורל שלי.‬
‫שאני יכול להיות מי שאני רוצה.‬
‫גם אני רומאי, תוזנלדה.‬
‫אני לא יכול להתכחש לזה.‬
‫אתה מי שאתה.‬
‫יופי. אתה… חכה!‬
‫עצור.‬
‫באת לשוק?‬
‫אני פלאבוס קווינקטיליוס וארוס,‬ ‫פריפקט הלגיון השישי,‬
‫ואני במשימה סודית בחשיבות עליונה!‬
‫יש לך מסמכים?‬
‫תנו לי לעבור.‬ ‫-פתחו את השער!‬
‫המפקד טיבריוס! אני מתנצל.‬ ‫-דבר, חייל.‬
‫יש לך אורח. פלאבוס קווינקטיליוס וארוס.‬
‫פלאבוס וארוס?‬
‫הוא מעז לבוא הנה?‬
‫יחי הקיסר.‬
‫המפקד טיבריוס.‬
‫גרמאניקוס.‬
‫פרוקונסול.‬
‫יחי הקיסר.‬
‫אחיו של ארמיניוס‬ ‫מעלה את שם הקיסר על דל שפתיו?‬
‫אני במשימה סודית‬ ‫ללכידתו של הבוגד ארמיניוס.‬
‫בפקודתו של אוגוסטוס קיסר.‬
‫אני מבקש יחידת עילית של 50 פרשים‬
‫שיסייעו לי במשימתי החשובה, המפקד טיבריוס.‬
‫לא קיבלנו פקודה כזאת.‬
‫לא קיבלתם פקודות?‬
‫כלום.‬
‫מתמיה שהפקודה לא הגיעה, דומינוס.‬
‫רומא הייתה ברורה מאוד.‬
‫למה שיסמכו על אח של בוגד?‬
‫אני מניח שרומא, בחוכמתה כי רבה,‬ ‫הרגישה שרק אני אוכל לתפוס את אחי.‬
‫שתוק! אתה מעליב את הלגיונות!‬
‫לא נכון!‬
‫תגרש אותו, אבא.‬
‫דומינוס, אני יכול לתפוס את ארמיניוס!‬ ‫-הוא משקר, אבא!‬
‫אני יכול!‬ ‫-תגרש אותו!‬
‫הפקודות שלי הן להמתין כאן‬ ‫עד להגעתם של לגיונות נוספים.‬
‫אלא אם כן אקבל פקודות חדשות, כמובן.‬
‫פלאבוס…‬
‫אני מאחל לך‬ ‫שתצליח לתפוס את אחיך ללא תמיכה.‬
‫אבל אני לא יכול…‬ ‫-אם לא, אז לא.‬
‫אני מניח שהם יהרגו אותך‬ ‫עוד לפני שתספיק להתקרב.‬
‫אבל בכל זאת…‬
‫בהצלחה!‬
‫אז זה מה שאעשה.‬ ‫אתפוס אותו ואביא אותו אליך.‬
‫יחי הקיסר!‬
‫כן, בסדר, יחי הקיסר.‬
‫תוזנלדה מהכרוסקים.‬
‫שמך יצא עד אלינו במזרח.‬
‫ברוך הבא.‬
‫זו אשתי אודריקה, בתו של טודרוס.‬
‫בחרתם לכם מקום מעניין.‬
‫כאויבי האימפריה הרומית,‬ ‫אנו מתחבאים בכפרים קטנים.‬
‫עבר הרבה זמן, ארי.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫טוב…‬
‫מה דעתך על חיבוק ארוך?‬
‫בוא נצא לציד.‬
‫זה היה המקום האהוב עליי בילדותי.‬
‫הארץ שלנו,‬
‫עד קצה האופק.‬
‫"ציד לשם הנאה", מה?‬
‫אתה רוצה ממני משהו.‬
‫אני לעולם לא רוצה לראות כאן עוד מחנה כזה.‬ ‫-זה רק מחנה אחד.‬
‫מספרם גדל, מרבוד.‬
‫אבל יחד נוכל לעצור אותם.‬
‫נחמד לראות את השבטים‬ ‫חופשיים ועצמאיים עכשיו, לא כך?‬
‫"השבטים?" מה הכוונה?‬
‫כלומר, השבטים…‬ ‫-אני מבינה למה את מתכוונת, אבל…‬
‫אני רואה כאן רק כרוסקים.‬
‫אתם.‬
‫ואילו באת אליי, היית רואה רק מרקומנים.‬
‫אנחנו.‬
‫ואולי זה דבר טוב.‬
‫אפשר להציע לך משהו, אודריקה?‬ ‫-אני רוצה לשבת בצל.‬
‫ו… אולי קצת מים?‬
‫מי שתייה נקיים. יש פה דבר כזה?‬
‫אתה רוצה את הלוחמים שלי.‬
‫יש לי 100 סיבות לא להילחם ברומא.‬
‫תן לי סיבה משכנעת.‬ ‫-הסיבה לפניך.‬
‫אנחנו כאן ויכולים לדבר זה עם זה.‬
‫אתה לא מרגיש את זה? זה שלום.‬
‫אל תהיה תמים.‬
‫הישמר בדבריך.‬
‫השלום הזה לא יחזיק מעמד, מרבוד.‬
‫הוא קיים רק כי הם מחכים לתגבורת.‬ ‫הם מתכוננים לקרב.‬
‫ואז השלום שלך ייגמר, אני מבטיח.‬
‫רק קצת.‬
‫יש לו תיאבון בריא!‬
‫כן.‬
‫טעים ומתוק.‬
‫מתברר שגם איכרים פרימיטיביים‬ ‫יודעים להכין תמד.‬
‫אני שמחה שמצאת פה משהו לטעמך.‬
‫את יודעת, אחרי השניים הראשונים,‬ ‫השדיים שלי עדיין היו במצב סביר.‬
‫אבל אחרי השלישי…‬
‫שלום ולא להתראות.‬
‫את רוצה עוד ילדים?‬
‫כמובן.‬
‫ואת?‬
‫בשום פנים ואופן.‬
‫ומרבוד?‬
‫מרבוד מרוצה מהילדים.‬
‫מהילדים שלו.‬
‫יום אחד הרומאים באו וטבחו בשבט שלי.‬
‫הרגו את המשפחה שלי ולקחו אותי לרומא.‬
‫כשמלאו לי 17,‬ ‫החזירו אותי לכאן והפכו אותי לרייק.‬
‫ואז הבנתי שזו הייתה התוכנית שלהם מההתחלה.‬
‫אבל ניצלתי את ההזדמנות‬ ‫והעברתי את השבט שלי למזרח.‬
‫ארץ חדשה…‬
‫חיים חדשים.‬
‫איך אתה אדיש כל כך‬ ‫כלפי הרומאים אחרי כל זה?‬
‫בדיוק בגלל זה.‬
‫אני פשוט לא רוצה עוד צרות.‬
‫אתה מפחד.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫הילד שהתחבא מהחיילים הבוזזים,‬
‫שהתגלה, עונה והוכה כמעט עד מוות…‬
‫כן, ארי, הילד ההוא פחד.‬
‫עכשיו אין בי פחד.‬
‫משום דבר ומאף אחד.‬
‫תתמוך בנו?‬
‫אני…‬
‫אשקול זאת בכובד ראש.‬
‫נו?‬
‫מרבוד יתמוך בך באספת השבטים?‬
‫הוא אמר שיחשוב על זה.‬
‫הוא יביא את 70,000 הלוחמים שלו?‬
‫אין לדעת לאן המחשבות שלו יובילו אותו.‬
‫מה רוריק אומר?‬ ‫-הוא אומר שנוכל לסמוך עליו.‬
‫אודוולף עדיין עם רייק תורלייף.‬ ‫אני רוכב לגודמונט.‬
‫רק הדגן נשאר.‬
‫זה לא יהיה קל. אי אפשר לבקש ממנו ישירות.‬
‫והוא צריך להרגיש שהוא מרוויח יותר מכולם.‬
‫אבא שלי.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫ארכב אליו מחר.‬
‫איך אתה מכיר את מרבוד טוב כל כך?‬
‫נפגשתם כמו חברים ותיקים.‬
‫הכרנו זה את זה בנעורינו.‬
‫ברומא.‬
‫גם הוא נשלח לרומא כמנחה,‬
‫כמוני וכמו אחי.‬
‫אפשר לסמוך עליו?‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫נסיכי?‬
‫יש פה רומאי שרוצה לדבר איתך.‬
‫רומאי אחד? לבדו?‬
‫אמיץ מצידו.‬
‫ברכות, מרבוד…‬
‫נסיך המרקומנים.‬
‫פלאבוס קווינקטיליוס וארוס.‬
‫החייל הרומאי פלאבוס.‬
‫הועברתי לאזור לא מזמן‬
‫ולא יכולתי לוותר על ההזדמנות‬
‫לומר…‬
‫שלום…‬
‫לחבר ותיק.‬
‫איך ידעת שאני במערב?‬
‫אדם שמפקד על 70,000 לוחמים…‬
‫מושך תשומת לב.‬
‫אז אתה יודע גם על אספת השבטים.‬
‫אחיך הזמין אותנו אליו היום.‬
‫דיברנו על ימי העבר הטובים.‬
‫כבר אין לי אח.‬
‫ואיתי אתה יכול לדבר על ימי העתיד הטובים.‬
‫זמנים אפלים.‬
‫אפלים.‬
‫היזהרי, תוזנלדה.‬
‫אלים, מה רצונכם?‬
‫רומא היא אימכם עכשיו.‬
‫ואני אביכם.‬
‫וארוס, לא הייתה לי ברירה.‬
‫אימא.‬
‫זגסטס.‬
‫כמה טוב לראות אותך.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני לא כאן כבתך,‬
‫אלא כנסיכת הכרוסקים.‬
‫השבט שלכם זקוק לעזרתכם.‬
‫עזרה? למה שנעזור לכם?‬
‫כמובן.‬
‫נעשה הכול למען השבט שלנו.‬ ‫-יופי.‬
‫רומא תתקוף בקרוב, ועלינו לאחד את השבטים.‬
‫אנחנו צריכים שתתווך בינינו לבין הדגן‬ ‫באספת השבטים מחר.‬
‫הדגן רוצה רק שלל.‬
‫והוא יקבל אותו.‬
‫אבל אם הוא יזדקק לשכנוע,‬ ‫הוא טיפש דיו להקשיב לך.‬
‫אני ממליץ שתשני את הטון שלך.‬
‫מה יצא לי מזה?‬
‫אם תעזור לנו לשכנע את הדגן,‬ ‫נרשה לכם לחזור לשבט.‬
‫אתם יכולים לסמוך עלינו.‬
‫היי! ילד!‬
‫פעם ראשונה בגרמאניה?‬
‫פגשת כבר ברברים?‬
‫הייתי שם.‬
‫כשהבוגד ארמיניוס תקף.‬
‫הברברים מסמרו את הראשים שלהם לעצים.‬
‫עקרו להם את הקרביים…‬
‫ואכלו אותם!‬
‫של המתים והפצועים כאחד.‬
‫וגם את האשכים.‬
‫אני חושב… אני צריך ל…‬
‫ילד!‬
‫ברוך הבא לגרמאניה!‬
‫תבלה בנעימים!‬
‫זו הייתה שנה של שלווה וריפוי.‬
‫וכשאני מביט סביבי, אני רואה‬ ‫רייקים חזקים ולוחמים אמיצים‬
‫שחולקים מטרה משותפת:‬
‫לחיות חופשיים משעבוד!‬
‫אנחנו נלחמים למען האדמה שלנו,‬
‫למען מה שהיה שייך לנו מן ההתחלה.‬
‫הם נלחמים כדי לגנוב משהו שלא שייך להם!‬
‫אבל אם נשתף פעולה, הם לא יצליחו.‬
‫קדימה, נצא עכשיו ונילחם בכלבים האלה!‬
‫מילים כדורבנות, רוריק.‬
‫הגיע הזמן לשים לזה סוף.‬
‫עוד לגיונות בדרך. אי אפשר לחכות עוד.‬
‫הגיע הזמן לתקוף!‬
‫כי יחד, איש לא יוכל לעצור אותנו!‬
‫יחד, איתי כמלך!‬
‫יחי ארי, הרייק חסר המורא!‬
‫הוא הוביל אתכם לקרב כמו זאב חכם!‬
‫אם תקבלו אותו כמלככם,‬
‫הוא יוביל אתכם שוב לקרב.‬
‫מזמן לא ראיתי את כולכם כאן.‬
‫רייק רוריק.‬
‫כמה לוחמים איבדת בקרב ביער?‬
‫רייק תורלייף!‬
‫איפה אחיך?‬
‫ארי אמר, "שנה של ריפוי".‬
‫אחיך המת נרפא?‬
‫ואתה, ברנדולף.‬
‫בפעם האחרונה היית פה עם שלושת בניך.‬
‫שלושה בנים!‬
‫לוחמים גאים!‬
‫איפה הם עכשיו?‬
‫לפני שנה ארי אמר שאתם נלחמים‬ ‫כדי לגרש את הרומאים מאדמתכם,‬
‫ששווה להקריב הכול למען החירות.‬
‫עברה שנה, אתם שוב כאן,‬
‫אבל הרומאים לא עזבו.‬
‫ופעם נוספת,‬ ‫ארי לא מציע לכם דבר מלבד מלחמה.‬
‫הזמנים השתנו, ארי.‬
‫אדם שחושב רק כמו זאב…‬
‫אינו נותן ליבו אל העתיד.‬
‫ואדם שמכיר רק דרך אחת‬ ‫אינו חכם דיו להיות מלככם.‬
‫אין לך שום זכות לדבר ככה.‬
‫בזמן שהאנשים האלה נלחמו, התחבאת בכפר שלך.‬
‫כלב עלוב ופחדן.‬
‫אמת.‬
‫אני סוחר עם הרומאים כבר שנים רבות.‬
‫יש בינינו קשרי מסחר. קשרים טובים!‬
‫הרומאים סומכים עליי.‬
‫זו, חבריי…‬
‫דרך טובה יותר.‬
‫דרך של שלום.‬
‫והיא פתוחה בפני כולכם.‬
‫לפני שנה לא הייתה לכם ברירה.‬
‫אבל היום יש לכם!‬
‫בחרו בתבונה, חבריי.‬
‫בחרו בתבונה.‬
‫בחרו בי למלככם.‬
‫למה לא מנעת מהם לעזוב?‬
‫כלום עוד לא הוחלט!‬
‫הלילה נגמר.‬
‫האלים יבחרו מלך במועד אחר.‬ ‫-מה?‬
‫כדאי שתצילי את עצמך ואת הילד שלך!‬
‫את לא יודעת כלום על האלים, תוזנלדה.‬
‫נדמה לך שאת חסינה מפניהם‬
‫כי הם עוד לא הענישו אותך על היהירות שלך.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אף אחד לא יכול לשטות באלים!‬
‫אף אחד!‬
‫היזהרי, תוזנלדה!‬
‫האלים יענישו גם אותו!‬
‫מה מרבוד זומם?‬
‫אני לא יודע. הוא התנהג כמו אדם אחר לגמרי.‬
‫אדבר עם אשתו. אולי אגלה משהו.‬
‫ואני אדבר איתו שוב.‬
‫ארי?‬
‫הנה הוא.‬
‫מרבוד!‬
‫מי יביא את הדברים שלנו לכפר?‬
‫למה שיביאו אותם?‬
‫סליחה? יש לנו הסכם.‬
‫אז תוודא שהכול יתנהל כשורה באספה הבאה.‬
‫היא תמשיך להתחצף‬ ‫עד שמישהו יעמיד אותה במקומה.‬
‫מרבוד!‬
‫למה עשית את זה?‬
‫זאת המלחמה שלך.‬
‫אתה נלחם עם העבר שלך, עם עצמך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה רוצה שהשבטים שלנו ידממו‬ ‫כדי להוכיח לעצמך שאתה לא רומאי.‬
‫שטויות.‬
‫אולי הרומאים הם לא הבעיה.‬
‫אולי אתה הבעיה.‬
‫אני רק רוצה שהשבטים יתאחדו‬ ‫כדי להגן על חירותם.‬
‫יפה אמרת, המלך ארי.‬
‫פלאבוס?‬
‫אז אתה אחראי לזה.‬
‫הרסת את חיי.‬
‫זה נגמר, ארי.‬
‫תוותר, אחי.‬
‫תרגום כתוביות: יעל פרידמן‬