EN NETFLIX-SERIE
10 E.KR. ETT ÅR EFTER VARUSSLAGET
CHERUSKERNA HAR RETIRERAT DJUPT IN I DE NORRA SKOGARNA
HÖVDING ARI SKA BLI KONUNG OCH FÖR FÖRSTA GÅNGEN ENA STAMMARNA
MEN DET ROMERSKA KEJSARDÖMET GÖR ÄNNU ANSPRÅK PÅ BARBARERNAS LAND
Vildarna har tappat sin hora.
Är hon fortfarande vid liv?
Ta henne till befälhavare Tiberius.
Som en gåva.
Vore barbarernas horor inte så smutsiga,
hade vi kunnat göra något med dem.
Ta till vapen!
Bilda sköldpadda!
Ta så mycket ni kan bära och bränn resten.
Getskinn. Sveberna betalar en förmögenhet för det.
Sen tjänar de ännu mer på att sälja tillbaka till romarna.
Fanns det fler?
Vagnarna är fulla av dem.
Vad behöver de dem till?
Vad är det?
De behöver dem till contubernia.
Contu-vad? Vad betyder det?
Contubernia är stora tält. För soldater.
För tusentals soldater.
Skicka bud till hövding Aldarich och hövding Brandolf. Vi måste prata.
Arminius, den djävulen.
Han lurade Varus tidigare.
Och den här gången gör Tiberius ingenting, och vi dör…
…som flugor.
Prefekt Germanicus…
Sluta prata strunt.
Arminius är också dödlig.
Vi måste bara lära honom att dö.
Tält för en hel legion.
Vi kan inte finna oss i det här längre.
Vi borde rida ut inatt!
Vi bränner ner varje by där vi hittar skinn!
-Utan att ställa frågor! -Vi håller oss till strategin.
Tiberius.
Det är mina män. Mina kamrater.
Mina bröder.
Det kan inte vara vår strategi att låta ens en av dem dödas av de där odjuren.
Inga attacker förrän de nya legionerna kommer.
Germanicus.
Min son, Rom har en aldrig sinande källa av modiga befälhavare, men du…
Du är vår nästa kejsare.
Börja tänka som en.
Varför krossa några få stammar när du kan erövra hela landet?
Thumelicus. Hej, min lille hövding.
Tack.
Vad är det?
Vi var framgångsrika, eller hur?
Rom kommer allt närmare. Kriget är inte slut.
Befälet pratade om Tiberius förut.
Det betyder att han har befäl över lägret vid floden.
Han infinner sig bara vid skarpt läge.
Vi har redan visat Varus vad "skarpt" betyder.
Tiberius är Roms överbefälhavare. Han har imperium proconsulare.
-Han har vadå? -Fullständig befogenhet över legionerna.
Bara kejsaren har mer makt.
Han är trots allt bara romare.
Vi har spejare uppe i bergspassen i söder.
Vi skulle veta om det förekom trupprörelser.
Hövding Brandolf, tälten är bevis nog.
Vi tänker inte vänta på att de fylls med soldater.
Vill ni gå till attack nu,
står våra krigare på er sida.
Det räcker inte med att samla marser, langobarder och cherusker.
-Hövding Hadgan ska också strida. -Ja.
För rätt pris.
Hövding Rurik och Ibor.
Chatterna, betaverna.
Alla kommer att stötta er.
Det räcker inte, Aldarich!
Vi är för få för att stoppa Tiberius legion.
Särskilt om fler legioner är på väg. De gör inte om samma misstag.
Ännu en legion ger dem ytterligare 20 000 män. I ett säkrat läger.
Tillsammans är vi kanske 8000. Det är ingenting.
Marbod.
Markomannerna?
-Han bistår oss inte. -Han har 70 000 mannar.
Sjuttiotusen?
Marbod har aldrig brytt sig om vad som händer i väst. Aldrig.
-Faran har aldrig varit större. -Vi måste försöka med allt.
Och det betyder en sak: Vi behöver Marbods armé.
Vem, om inte du, skulle kunna övertala honom, Ari?
Marbod är nog redan på väg hit för det stora midsommartinget.
Det är perfekt.
Ser ni?
Ett tecken från gudarna.
Odvulf, ge hövding Ruruk tio hästar. Säg att bytet är hans om han hjälper oss.
-Ge hövding Thorleif samma meddelande. -Jag rider direkt.
Vi ses senare.
Tror du att tio hästar är nog?
Och Marbod? Du måste prata med honom.
Bjud ut honom på jakt. Eller fiske. Eller…
…öl och horor.
Marbod är klipsk. Han vet redan att vi vill ha hans trupper.
Känner du honom?
För länge sedan.
Marbod, min furste. Vi är redo. Får jag visa våra framsteg?
Tälten är nästan färdiga.
Ska vi gräva diken och bygga palissader?
Det är inte nödvändigt.
Ingen kommer att våga bryta freden under tinget.
Då så, min furste.
Vilket helveteshål.
De här insekterna…
Vi har inte behövt hålla ting under de senaste åren.
I år är det annorlunda. Det gäller stammarnas framtid.
Segern över Varus.
Sedan när bryr vi oss om de andra stammarna?
De bryr sig om oss. Det är något vi bör använda oss av.
Hövding Marbod!
Talio, från cheruskerna.
Min hövding Ari, Segimers son, hälsar till er.
Hövding Ari…
Är det allt?
Ari bjuder in till jakt…
…innan midsommartinget.
Till jakt.
Bara det? Jakt för nöjes skull?
Ja.
Jakt för nöjes skull.
Säg till honom…
…att jag accepterar hans inbjudan.
Jag tycker också om att jaga.
Ari…
Du tänker så högt att jag inte kan sova.
Du hittar en lösning, med eller utan Marbod.
Gudarna älskar dem som inte väntar på gudarna.
De som tar saken i egna händer.
Vad sa Runa om det?
Jag måste offra en hel bagge.
Jag fick lära mig att ta mitt öde i egna händer.
Att jag kan vara den jag vill.
Jag är också romare, Thusnelda.
Jag kan inte tvätta bort det.
Du är den du är.
Gör halt.
Är ni här för marknaden?
Jag är prefekt Flavus Quinctilius Varus, sjätte legionen, på hemligt uppdrag.
Av yttersta betydelse.
-Har ni några dokument? -Släpp in mig.
Befälhavare, ursäkta mig.
Tala, soldat.
Ni har en besökare: Flavus Quinctilius Varus.
Flavus Varus?
Vågar han sig hit?
Ave Ceasar.
Befälhavare Tiberius.
Germanicus.
Ståthållare.
Ave Ceasar.
Kejsarens namn i munnen på Arminius bror?
Jag är på hemligt uppdrag för att fånga in förrädaren Arminius.
På order av kejsar Augustus själv.
Jag önskar en elitstyrka på 50 kavallerister
till stöd för mitt hedersvärda uppdrag, befälhavare Tiberius.
Vi har inte mottagit någon order.
Ni fick inte någon order?
Ingenting.
Jag förstår inte varför ordern inte har gått igenom, Dominus.
Roms order var tydlig.
Varför skulle de lita på brodern till en förrädare?
Rom, i sin visdom, tänkte nog att bara jag kan fånga mitt eget blod.
Du förolämpar legionerna!
Det gör jag inte!
För ut honom, far.
-Dominus, jag kan fånga Arminius! -Han ljuger, far. För ut honom!
Jag har fått order att vänta här tills fler legioner ansluter.
Såvida jag inte får nya order, givetvis.
Flavus…
Jag tror att du kan fånga din bror utan stöd.
-Men jag kan inte… -Kan du inte, då kan du inte.
De kommer säkert att döda dig innan du kommer i närheten.
Men ändå…
Lycka till.
Då gör jag det. Jag fångar honom och för hit honom.
Ave Ceasar!
Ja, visst. Ave Ceasar.
Thusnelda, cherusken. Ditt rykte har nått oss i öster.
Välkommen.
Min hustru, Odarike. Tudrus dotter.
Intressant ställe ni har här.
Som romarnas fiender, gömmer vi oss i småbyar.
Det var länge sedan, Ari.
Ja.
Det stämmer.
Då så. Vad sägs om en lång omfamning?
Nu ger vi oss ut på jakt.
Det här var mitt favoritställe som barn.
Vårt land, så långt ögat kan nå.
"Jakt för nöjes skull"?
Du vill ha något av mig.
Jag vill aldrig se läger här igen.
Det är bara ett läger.
De ökar i antal, Marbod.
Men tillsammans kan vi stoppa dem.
Är det inte fint att se stammarna fria och självständiga?
"Stammarna"? Vad betyder det?
-Jag menar att stammarna… -Jag vet vad du menar, men…
När jag ser mig omkring, ser jag bara cherusker. Er.
Och om du kom till mig, skulle du bara se markomanner. Oss.
Det kanske är bra så.
-Får jag bjuda på något, Odarike? -Jag vill gärna sitta ner i skuggan.
Och kanske dricka lite vatten?
Friskt, rent vatten? Har ni det här?
Du vill ha mina krigare.
Jag har hundra skäl till att inte vilja kriga mot Rom.
-Ge mig ett gott skäl. -Det här.
Vi är här och kan tala med varandra.
Känner du det? Det är fred.
Var inte så naiv.
Vakta din tunga.
Freden varar inte, Marbod.
De väntar på förstärkning. De förbereder sig.
Sen är din fred över, det kan jag lova dig.
Bara en droppe.
Vad han äter duktigt!
Ja, det gör han.
Sött och gott.
Även de mest primitiva byborna kan alltså brygga mjöd.
Det glädjer mig att något är till belåtenhet.
Efter mina två första, behöll brösten skaplig form.
Men efter den tredje…
"Det var en gång…"
Vill du ha fler barn?
Givetvis. Du?
Aldrig i livet.
Och Marbod?
Marbod är nöjd med sina barn.
Med sina barn.
En dag kom romarna och massakrerade min stam.
De dödade min familj och tog mig till Rom.
Då jag fyllde 17 sände de mig åter och utsåg mig till hövding.
Då förstod jag att det var deras plan ända från början.
Men jag tog chansen och flyttade österut med min stam.
Ett nytt land…
Ett nytt liv.
Hur kan du vara så likgiltig gentemot romarna efter det?
På grund av det jag upplevde.
Jag vill inte ha problem.
Du är rädd.
Ser du?
Pojken som gömde sig från plundrande soldater…
Han som hittades, torterades och blev halvt ihjälslagen…
Ja, Ari…
Den pojken var rädd.
Nu är jag inte rädd längre.
För något eller någon.
Ger du oss ditt stöd?
Jag…
Jag ska överväga det ordentligt.
Nå?
Står Marbod bakom dig på tinget?
Han ska överväga det.
Kommer han med sina 70 000 män?
Man vet aldrig vart tankarna för honom.
Vad säger Rurik?
Vi kan räkna med honom. Odvulf är fortfarande med Thorleif.
Jag rider ut till Gudmunt.
Då är det bara Hadgan kvar.
Det blir inte lätt. Vi kan inte fråga direkt.
Han måste känna att han drar det längsta strået.
Min far.
Jag tar hand om det.
Jag rider och träffar honom imorgon.
Hur känner du Marbod så väl?
Ni var som gamla vänner.
Vi tillbringade vår ungdom tillsammans. I Rom.
Han var också en gåva från stammen.
Precis som jag och min bror.
Kan vi lita på honom?
Jag hoppas det.
Min furste.
En romare vill tala med dig.
En romare? Helt ensam?
Det kallar jag mod.
Var hälsad, Marbod…
Markomannernas furste.
Flavus Quinctilius Varus.
Befälhavare Flavus.
Jag förflyttades nyligen hit
och ville inte missa chansen
att…
…leta upp en gammal vän…
…och besöka honom.
Hur visste du att jag befann mig i väst?
Befälhavaren för 70 000 mannar…
…passerar inte obemärkt.
Då känner du även till tinget?
Din bror bjöd in oss idag.
Vi pratade om de gamla goda tiderna.
Jag har ingen bror längre.
Med mig kan du prata om de nya goda tiderna.
Mörka tider. Mörka.
Akta dig, Thusnelda.
Gudar, vad vill ni?
Rom är er mor nu.
Och jag är er far.
Varus, jag hade inget val.
Mor.
Segestes.
Så fint att se dig.
Hur har du det?
Jag är inte här som er dotter, utan som cheruskernas furstinna.
Vår stam behöver hjälp.
Hjälp? Varför skulle vi hjälpa er?
Givetvis.
-Vi gör allt för stammen. -Bra.
Rom går snart till anfall. Vi måste ena stammarna.
Vi vill att ni medlar med Hadgan. Vid tinget ikväll.
-Hadgan vill bara ha byte. -Det får han.
Men behöver han en knuff, är han dum nog att lyssna på dig. Råd honom.
Jag råder dig att ändra ton.
Vad får jag?
Hjälp oss med Hadgan, så får ni komma tillbaka till stammen.
Du kan räkna med oss.
Hallå, yngling!
Första gången i Germanien?
Har du mött några barbarer än?
Jag var där.
Vid förrädarens Arminius anfall.
Barbarerna spikade upp huvuden på träd.
De slet ut inälvorna…
…och åt upp dem!
Både på de döda, och de skadade.
De åt testiklarna också.
Jag tror… Jag måste…
Välkommen till Germanien, yngling!
Ha en angenäm vistelse!
Vi har haft ett år av fred och läkning.
När jag ser mig omkring, ser jag hövdingar och krigare med ett mål:
Att leva i frihet utan underkastelse!
Vi kämpar för vårt land.
För det som tillhört oss sedan begynnelsen.
De strider för att stjäla det som inte tillhör dem!
Men står vi enade, kommer de att misslyckas.
Låt oss rida ut och bekämpa de svinpälsarna!
Jag vill inget annat, Rurik.
Nu sätter vi stopp för det här.
Fler legioner är på väg. VI kan inte vänta längre.
Vi anfaller nu!
Tillsammans kan ingen stoppa oss.
Tillsammans, med mig som konung!
Skål för Ari, en tapper hövding!
Som en klipsk varg ledde han er i strid!
Blir han konung, leder han in er i krig igen.
Det är länge sedan jag såg er alla här.
Hövding Rurik.
Hur många av dina krigare förlorade du i skogsslaget?
Hövding Thorleif!
Var är din bror?
Ari säger: "Ett år av läkning."
Har din döde bror kunnat läka?
Och du, Brandolf?
Senast hade du dina tre söner med dig.
Tre söner!
Stolta krigare!
Var är de nu?
För ett år sedan sa Ari att ni drev bort romarna från ert land.
Att friheten var värd alla offer.
Nu, ett år senare, är ni här igen, men romarna har inte lämnat landet.
Och allt Ari kan erbjuda är krig.
Tiderna har förändrats, Ari.
Den som tänker som en varg…
…ser inte långt.
En man som bara känner en väg, är inte vis nog att bli er konung.
Du har inte rätt att tala så.
Medan de här männen var ute i strid, gömde du dig i din by.
Dina fega svinpäls.
Sant.
Jag har handlat med romarna i många år.
Vi gör affärer. Goda affärer.
Romarna litar på mig.
Det, mina vänner…
…är en bättre väg.
En mer fridfull väg.
Och det är möjligt för er alla.
För ett år sedan, hade ni inget val.
Men det har ni idag!
Välj klokt, mina vänner.
Välj klokt.
Välj mig till er konung.
Varför hindrade du dem inte?
Inget har beslutats ännu.
Natten är över.
Gudarna kommer att välja konung en annan gång.
Vad?
Se till att rädda dig själv och ditt barn.
Du vet inget om gudarna, Thusnelda.
Du tror inte att de kan skada dig.
Du har ännu inte straffats för ditt högmod.
Vad säger du?
Ingen kan lura gudarna!
Ingen! Se upp, Thusnelda!
Gudarna kommer att straffa honom också!
Vad håller Marbod på med?
Jag vet inte. Han var som förbytt.
Jag kanske kan få svar av hans hustru.
Jag ska prata med honom igen.
Ari? Där är han.
Marbod!
Vem tar våra saker tillbaka till byn?
Varför skulle någon göra det?
Ursäkta? Vi hade en överenskommelse.
Se då till att allt löser sig vid nästa ting.
Hon tar inte sitt förnuft till fånga förrän någon sätter henne på plats.
Marbod!
Varför gjorde du så?
Det här är ditt krig.
Mot ditt förflutna. Mot dig själv.
Vad pratar du om?
Du vill att våra stammar ska blöda för att bevisa att du inte är romare.
Det är nonsens.
Det kanske inte är romarna som är problemet.
Det kanske är du som är problemet.
Det enda jag vill är att stammarna går samman för att skydda sin frihet.
Vilka kloka ord, konung Ari.
Flavus?
Du ligger alltså bakom det här.
Du förstörde mitt liv.
Det är över, Ari.
Ge upp, broder.
Undertexter: Jenny Johansson