‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- הפקה של GAUMONT -‬
‫אלים, הראו לי את כוחכם.‬
‫בתמורה אקריב את היקר לי מכול.‬
‫בני בכורי.‬
‫רונה?‬
‫רונה!‬
‫מה דחוף כל כך?‬
‫השבועה. לפני הקרב הגדול.‬
‫התחננתי בפני האלים שיעזרו לי‬ ‫לנקום את מות משפחתי ולשחרר את שבטי.‬
‫כמה נחמד. הם ענו לך.‬
‫הבטחתי להם ש…‬
‫אקריב את בני בכורי.‬
‫תגידי לי מה עליי לעשות כדי להתיר את הנדר!‬
‫רונה!‬
‫כל דבר. אעשה כל מה שיידרש.‬
‫כל דבר, כן?‬
‫כדי להתיר את הנדר שלך?‬
‫אתה רוצה להתמקח,‬ ‫אבל האלים הם סוחרים ממולחים.‬
‫כל דבר?‬
‫האלים לוקחים מה שהם רוצים,‬ ‫בדרך זו או אחרת.‬
‫אסור לבטוח בארי.‬
‫אתה יודע למה הוא כרע ברך, נכון?‬
‫זה תכסיס שנועד להשיג את הלוחמים שלך.‬
‫הוא מפתה אותך עם כוח שכבר יש לך.‬
‫בתמורה תצטרך לפתור את הבעיות של השבטים.‬
‫לא אפנה עורף לשבטים עכשיו.‬
‫בוא נחזור הביתה.‬
‫ולא נסכן את היחסים הטובים שלנו עם רומא.‬
‫אתה כורע ברך בפני האיש שמסר אותך לרומאים?‬
‫זו הייתה האפשרות הכי טובה.‬
‫ועכשיו אנחנו צריכים גם לחגוג איתו?‬
‫לארח אותו. בכפר שלנו.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫הרגתם את אחי, רומאי!‬
‫אני בנו של זגימר, אחיו של רייק ארי!‬ ‫אני דורש כבוד.‬
‫פלאבוס! דוד!‬
‫גאיוס.‬
‫אתה בסדר.‬
‫פנו דרך!‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-באתי בשליחות דיפלומטית.‬
‫נוכל לדבר ביחידות?‬
‫מתנה מהגנרל טיבריוס.‬
‫אות לנאמנותו ולאמון שלו‬
‫בברית החדשה שלנו.‬
‫והודעה.‬
‫בשבילך.‬
‫הודעה פרטית.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫הוא תחת הגנתי.‬
‫פלאבוס כאן בשליחות רומא.‬
‫אני לא רוצה לריב.‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫אני כבר לא יודעת מה אתה רוצה.‬
‫מלחמה עם המרקומנים?‬
‫זה בדיוק מה שרומא רוצה.‬
‫מלחמת אחים בינינו.‬
‫לכן כרעת ברך בפני מרבוד?‬
‫הוא חושב שיוכל לכרות שלום עם רומא.‬ ‫-אין שום שלום עם רומא.‬
‫הוא יבין זאת בקרוב.‬ ‫-ואיזה מחיר נשלם בינתיים?‬
‫מה עוד צריך לקרות כדי שהוא יבין?‬
‫אתה שם את העתיד שלנו בידיו של מרבוד.‬
‫אני יודעת איך נראה שלום רומאי.‬
‫הייתי שם כשאנשיך‬ ‫צלבו את משפחתו של פולקווין.‬
‫וכשהם הפכו את אחי לנכה!‬
‫שם…‬
‫דידו גוססת בגללך.‬
‫ובבקתה השכנה אחיך הבוגד מתקבל כאורח.‬
‫מרבוד כמלך כל השבטים?‬
‫שלום עם רומא? אתה מקשיב לעצמך?‬
‫אז תציעי משהו טוב יותר.‬
‫תציעי משהו טוב יותר!‬
‫במקום לפסול כל רעיון.‬
‫אין לי פתרון.‬
‫ברור שלא!‬
‫כי את לא יודעת מה זה להיות רייק!‬
‫מה זה לשאת באחריות!‬
‫אני הרייק,‬
‫וכשנדרש ממני להחליט, אני מחליט!‬
‫הקרבתי את כל מה שהיה לי.‬
‫נאלצתי לנטוש את בני כדי לשחרר את כולכם.‬
‫לדעתי אין לך שום בעיה להפנות עורף לאנשים.‬
‫סליחה?‬
‫הפנית עורף לבן שלך.‬
‫כשם שהפנית עורף לשבט שלך,‬ ‫וכשם שהפנית עורף לי היום!‬
‫כי אתה בוגד!‬
‫היזהרי בדברייך.‬
‫בגדת באביך המאמץ!‬
‫והובלת אלפי אנשים שבטחו בך למותם.‬
‫ולמען מי? למען האנשים שבגדת בהם היום.‬
‫היזהרי בדברייך!‬
‫אני כבר לא יודעת מי אתה באמת.‬
‫אימא?‬
‫תוזנלדה. טוב לראות אותך.‬
‫אתם גנבים עכשיו?‬
‫כן.‬
‫זו מי שאני עכשיו. גנבת.‬
‫תוזנלדה, בבקשה. תני לנו לחזור לשבט.‬
‫סלחי לנו. הראי לנו שליבך רחום.‬
‫אנחנו נרקבים במערה, והחורף מתקרב.‬
‫חשבי על אחיך. הוא גווע ברעב.‬
‫אז תביאי אותו אליי.‬
‫אני יכולה לטפל בו.‬
‫כמו שהוא צריך.‬
‫וכמו שמגיע לו.‬
‫וגם את יכולה לבוא לכפר.‬
‫אתם לא צריכים לגווע ברעב.‬
‫או לגנוב.‬
‫וזגסטס?‬
‫הוא אבא שלך.‬
‫לכן אני מכירה אותו היטב.‬
‫ולכן לא אניח לו להפיץ את הרעל שלו כאן.‬
‫אביך לעולם לא יאפשר לאחיך ולי‬ ‫לגור כאן בשעה שהוא בגלות.‬
‫יהי כך.‬
‫ההחלטה בידיך.‬
‫את יודעת איפה למצוא אותי.‬
‫לא ציפיתי לראות אותך שוב מהר כל כך.‬
‫אני שמח שאתה בסדר.‬
‫טיבריוס חכם,‬ ‫הוא מכיר בחשיבות הברית ביניכם.‬
‫ואני בטוח כל עוד אני תחת הגנתך.‬
‫בבקשה, תנוח קצת.‬
‫אנשיי יגנו עליך.‬
‫תודה.‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫אל תניחו לאיש לצאת או להיכנס.‬
‫הם רוצים את ראשו של פלאבוס…‬
‫כהוכחה לנאמנותך.‬
‫בתמורה, הם יסכימו לכל הדרישות שלך.‬
‫טיבריוס יודע שפלאבוס הוא ידידי.‬
‫קורבן אחד…‬
‫למען עתיד עמך?‬
‫העתיד שלנו, מרבוד.‬
‫אתה תעשה את הדבר הנכון.‬
‫דידו.‬
‫הנפש שלה יצאה למסע‬ ‫כדי לאפשר לגוף שלה להחלים.‬
‫אני…‬
‫צריך להציע קורבן או משהו?‬
‫עדיף שתשלם את החובות הישנים שלך‬
‫לפני שתעשה עסקה חדשה עם האלים.‬
‫אלים,‬
‫אני מודה לכם שהענקתם לי‬ ‫ניצחון על הרומאים ונקמה על מות משפחתי.‬
‫אבל מה טעם לכם בחיים של ילד רך‬
‫במסעותיכם ביערות ובשמי הלילה האפלים?‬
‫או בחייו של חסר אמונה?‬
‫אני מתכחש…‬
‫לבני בכורי.‬
‫אני מגרש אותו…‬
‫מהחיים שלי…‬
‫ו…‬
‫מהלב שלי.‬
‫ואם אתם דורשים קורבן אדם…‬
‫קחו אותי.‬
‫קחו אותי!‬
‫קחו אותי.‬
‫מאוחדים בשלום, מאוחדים בקרב.‬
‫בזכות הברית שלנו עם רומא,‬ ‫כולנו נהיה עשירים.‬
‫כולנו.‬
‫מלחמה עולה הרבה ומזיקה לעסקים.‬
‫במקום שבו יש עושר, יש גם מלחמה.‬
‫יקירתי,‬
‫בסופו של דבר תביני‬ ‫שיש לרומא גם דברים טובים להציע.‬
‫בעלך, לדוגמה.‬
‫רומא לא מעוניינת בחברים.‬
‫רומא מכפיפה אחרים לרצונה.‬
‫משום שלמה להם לחלוק‬ ‫את מה שהם יכולים לקחת בכוח?‬
‫מישהו רוצה בשר?‬
‫תודה, לא.‬
‫הסכין חותך היטב.‬
‫מתנה מקסימה מטיבריוס.‬
‫לפלאבוס.‬
‫מה טיבריוס רוצה?‬
‫בוא איתי למזרח.‬
‫אתן לך אדמות.‬
‫תוכל להיות אדון לעצמך.‬
‫כל מה שחלמנו עליו.‬
‫אני רומאי, מרבוד.‬
‫וחייל בצבא.‬
‫אני רוצה לשתות יין במסבאות‬ ‫אחרי ניצחונות בקרב.‬
‫אני רוצה לצעוד ברחובות‬
‫שבהם צעדנו יחד.‬
‫לא לשבת לבד בבקתה…‬
‫ולפקד על עדרי חזירים.‬
‫ככה אתה רואה את זה?‬
‫עדרי חזירים.‬
‫לכל אחד יש מקום שאליו הוא שייך, מרבוד.‬
‫כן.‬
‫אל תיגע בי, חזיר ברברי!‬
‫אני נציג של רומא!‬
‫תנסה ליהנות קצת.‬
‫החזיר טעים.‬
‫אני לא רעב.‬
‫אז תנצל את ההזדמנות כדי לטעום לראשונה תמד.‬
‫אני שונא אלכוהול.‬
‫פלאבוס ייקח אותי לרומא.‬
‫אתה חופשי לעזוב.‬
‫אבל לפני שתחליט…‬
‫בוא איתי לאספת השבטים.‬
‫ומה יקרה באספה הזאת?‬
‫נבחר את האמיץ שבלוחמינו הצעירים.‬
‫מישהו כמוך.‬
‫ואז…‬
‫נקריב אותו לוודאן.‬
‫לא, אנחנו…‬
‫נכתיר את מרבוד למלך כל השבטים.‬
‫ולמה שאהיה שם?‬
‫אני רוצה שתדליק את הלפיד הכרוסקי.‬
‫זה כבוד גדול.‬
‫כבוד?‬
‫אתה כולא את אחיך כמו חיית פרא…‬
‫ומדבר על כבוד?‬
‫הרומאים משקרים לנו.‬
‫אומרים שאנחנו טיפשים ופרימיטיביים.‬
‫שיהיה לנו טוב אם נקבל את מרותם.‬
‫בדיוק כמו הבריטונים, הגאלים, הפאנונים.‬
‫רומא היא חיית הפרא שצריך להשמיד.‬
‫מה זה?‬
‫שן של זאב.‬
‫זיכרון מילדותי.‬
‫החיים כאן קשים, פשוטים.‬
‫אבל הייתה לי ילדות מאושרת.‬
‫ואני רוצה…‬
‫שגם אתה תהיה מאושר.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫פולקווין.‬
‫את…‬
‫ביקשת ממני לשמור על ה…‬
‫על תומליקוס, אם יקרה לך משהו.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת.‬
‫לפני הקרב עם וארוס,‬ ‫כולנו היינו מוכנים להקריב הכול, ו…‬
‫גם אני.‬
‫מה עשית?‬
‫הבטחתי לאלים שאקריב את בני בכורי.‬
‫לא יכולתי לדעת שאת…‬
‫אם אפילו תסתכל עליו…‬ ‫-לא אראה אותו שוב לעולם.‬
‫התכחשתי לו.‬
‫והצעתי לאלים את חיי.‬
‫אני עוזב את כל זה.‬
‫זה לא איום, זו…‬
‫זו פרידה.‬
‫אתה נהנה?‬
‫אני יודעת כמה מתסכל‬
‫להיות מוקף בנחותים ממך.‬
‫אל תדאג.‬
‫אתה צעיר.‬
‫עוד תמצא את מקומך.‬
‫מקומי הוא ברומא.‬
‫פלאבוס ייקח אותי לשם.‬
‫אני בטוחה שתחזור לרומא ביום מן הימים.‬
‫אתה ילד חכם.‬
‫אבל אני לא בטוחה שהדוד שלך יחזור.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫נגמר.‬
‫אני אמזוג לעצמי עוד.‬
‫פלאבוס? פלאבוס!‬
‫אתה חייב לעזוב.‬ ‫-גאיוס.‬
‫הסיירים שלנו עדיין לא ראו‬ ‫שום סימן שכוח גדול מגיע הנה.‬
‫אין לגיונות רומאים ברדיוס של קילומטרים.‬
‫כן.‬
‫מה אתה מסיק מכך, הפריפקט הדגול ארמיניוס?‬
‫קדימה.‬
‫תגיד לנו.‬
‫תגיד לנו!‬
‫איפה עוד עלינו להילחם ברומאים?‬
‫בכפרים?‬
‫בבקתות?‬
‫אולי במחראה?‬
‫לא, חכה. אני יודע.‬
‫פה.‬
‫מתחת לשולחן.‬
‫כן, תצחק.‬
‫לא.‬
‫לעולם לא נילחם שוב ברומאים.‬
‫הודות לי.‬
‫אני יודע מה עליי לעשות.‬
‫מוזיקה!‬
‫למה כלאת אותי כאן, מרבוד?‬
‫טיבריוס לא יהיה מרוצה‬
‫מהיחס שלך לשליח שלו.‬
‫טיבריוס.‬
‫הנה.‬
‫תקרא.‬
‫תקרא!‬
‫הוא רוצה שאהרוג אותך.‬
‫כן, זה מה שהוא רוצה.‬
‫אבל לא תעשה זאת.‬
‫תחשוב על שנינו.‬
‫מתי תבין סוף סוף שאתה מבזבז את חייך?‬
‫הרומאים משתעשעים בך.‬
‫הם צוחקים עליך.‬
‫הם מתעבים אותך.‬
‫כי אתה אחד מאיתנו.‬
‫אתה תמים כל כך.‬
‫ועקשן כל כך.‬
‫רומא…‬
‫לא רוצה אותך.‬
‫רומא לא אוהבת אותך.‬
‫מרבוד!‬
‫מה קרה?‬
‫פלאבוס ברח.‬
‫מישהו עזר לו.‬
‫"מישהו"? רק לך יש מניע לעשות זאת.‬
‫הפרד ומשול.‬
‫טיבריוס רוצה לסכסך בינינו.‬
‫תנוחו קצת.‬
‫מחר הוא יום גדול.‬
‫אספת השבטים.‬
‫גאיוס.‬
‫בוא. אקח אותך למיטה.‬
‫אני…‬
‫אבוא לאספת השבטים מחר.‬
‫בוא.‬
‫לא.‬
‫אמרתי, לא!‬
‫היי! מי אתה?‬
‫טעיתי בדרך.‬ ‫-עוף מפה!‬
‫אני מתנצל.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫ולמה הראש שלך עדיין מחובר לכתפיים?‬
‫כי הראש שלי יועיל יותר לרומא‬ ‫על כתפיי מאשר על כידון.‬
‫באתי להציע לך הצעה.‬
‫אמסור לטיבריוס את ראשיהם של הרייקים.‬
‫הערב באספת השבטים יכתירו את מרבוד למלך.‬
‫כל הרייקים יהיו שם. לא חמושים.‬
‫ואני יכול לקחת אותך לשם.‬
‫ואיך אתה יודע את זה?‬
‫קיבלתי עזרה מרומאי אמיתי.‬
‫אל תהיה לחוץ.‬
‫אני לא לחוץ.‬
‫אני מצפה לזה.‬
‫את ערה?‬
‫מה שלומך?‬
‫טוב יותר, אבל זו לא סיבה לסטור לי.‬
‫בוא נעזוב הלילה.‬
‫אנסגאר, מספיק.‬
‫ייתכן שהמצב ישתנה לטובה בקרוב.‬
‫ארי יכריז על מרבוד כמלך היום באספת השבטים.‬
‫מי אמר?‬
‫הוא הניח את חרבו לרגליו, מול לוחמיו.‬
‫מה אתה מתכנן?‬
‫נלך לאספת השבטים, ואדבר עם מרבוד.‬ ‫הוא ידיד של רומא.‬
‫הוא יזדקק למנהיגים‬ ‫שיודעים איך לדבר עם הרומאים.‬
‫בואי נלך.‬
‫קדימה, מהר יותר!‬
‫אנסגאר, חכה.‬ ‫-ילד ארור.‬
‫אנסגאר!‬
‫אנסגאר. מה אתה עושה?‬
‫אתה מדמם.‬ ‫-קום!‬
‫קדימה! קום!‬ ‫-עזוב אותו!‬
‫קום!‬
‫מהר!‬
‫מהר! לא להשתרך מאחור!‬
‫קדימה. בואי.‬
‫הוא לא יכול להמשיך ככה.‬ ‫-אין זמן.‬
‫לך.‬
‫ואת?‬
‫אקח אותו לכפר הכרוסקי. הוא קרוב לכאן.‬
‫קדימה, לך.‬
‫היי!‬
‫מה קרה?‬
‫היינו צריכים להסתתר מהרומאים.‬
‫הגנת על אימא שלך?‬
‫אנשים מתים.‬
‫הם התקדמו מערבה.‬
‫אספת השבטים.‬
‫לפעמים שלום רע…‬
‫עדיף ממלחמה טובה.‬
‫כמלכנו, רייק מרבוד יראה לנו‬
‫איך נראה שלום טוב עם רומא.‬
‫אני לא מאמין בשלום עם רומא.‬
‫אתה צבוע.‬
‫כרעת ברך לפני רייק מרבוד, ארי!‬
‫כולכם ראיתם מה פירוש שלום עם רומא.‬
‫אבל אתם עדיין מאמינים בו.‬
‫מרבוד מאמין בו.‬
‫אני לא.‬
‫אני תומך במרבוד כמלך.‬
‫איני תומך במרבוד‬
‫כי אני מאמין ברומאים…‬
‫אלא כי אני מאמין בנו.‬
‫עם מרבוד,‬
‫לא נהיה רק כרוסקים.‬
‫או רק מרקומנים. או מרסיים.‬
‫מהיום…‬
‫נעמוד שכם אל שכם כשבט אחד.‬
‫והאלים…‬
‫יעמדו לצידנו.‬
‫והרומאים…‬
‫ישתינו בשריון שלהם מרוב פחד.‬
‫כי מהיום,‬
‫הם כבר לא יילחמו בשבטים מפוצלים.‬
‫ניפצנו את השלשלאות שהם שמו עלינו.‬
‫ועכשיו אנחנו מחשלים חרב חזקה.‬
‫ורומא תרעד לפני חרבנו.‬
‫במלחמה ובשלום!‬
‫תרגום כתוביות: יעל פרידמן‬