EN NETFLIX-SERIE
EN GAUMONT-PRODUKSJON
Guder, vis meg deres makt.
For dette vil jeg ofre det mest dyrebare som er.
Min førstefødte.
Runa?
Runa!
Hvorfor så travelt?
Løftet. Før det store slaget.
Jeg ba gudene hjelpe meg med å gi familien hevn og å befri stammen.
Så fint. Du ble bønnhørt.
Jeg lovte dem å ofre min førstefødte.
Si hva jeg må gjøre for å oppheve løftet!
Runa!
Jeg gjør hva som helst.
Hva som helst for å trekke løftet?
Du vil forhandle, men gudene inngår ikke dårlige avtaler.
Hva som helst?
Gudene tar det de vil på en eller annen måte.
Ari er ikke til å stole på.
Du vet vel hvorfor han knelte for deg?
Det er lureri for å få tak i troppene dine.
Han lokker deg med makt du allerede har.
Til gjengjeld må du løse stammenes problemer.
Jeg kan ikke svikte stammene nå.
Vi drar hjem. Så vi ikke ødelegger forholdet til Roma.
Kneler du for mannen som sviktet deg for romerne?
Det var det beste alternativet.
Og nå må vi feire med ham også?
-Være vert for ham. I landsbyen vår. -Jeg hadde ikke noe valg.
Man har alltid et valg.
Romerne drepte broren min!
Jeg er Segimers sønn, reik Aris bror!
Flavus! Onkel!
Gaius.
Du har det bra.
Unna vei!
-Hva gjør du her? -Jeg er her på et diplomatisk oppdrag.
Kan vi snakke privat?
En gave fra general Tiberius.
Som et tegn på hans lojalitet og tillit til vår nye allianse.
Og en beskjed.
Til deg. En privat en.
Hva gjør du her?
Han er under min beskyttelse.
Flavus er en utsending fra Roma.
Jeg vil ikke krangle.
Hva vil du da?
Jeg vet ikke hva du vil.
En krig med markomannerne? Det er akkurat det Roma vil.
-At vi river hverandre i stykker. -Så du kneler for Marbod?
-Han tror han kan få fred med Roma. -Det er ingen fred med Roma.
Han innser det snart.
Hvilken pris må vi betale i mellomtiden? Hva mer må skje før han innser det?
Du gir Marbod fremtiden vår.
Jeg vet hvordan fred med Roma ser ut.
Jeg var der da folket ditt korsfestet Folkwins familie.
Og da de gjorde broren min til krøpling!
Der borte… ligger Dido for døden takket være deg.
Og den forræderske broren din er her som gjest?
Marbod som stammenes konge? Fred med Roma? Hører du deg selv?
Så kom med et bedre forslag.
I stedet for å være imot alt.
Jeg har ingen løsning.
Selvsagt ikke!
Fordi du ikke vet hva det vil si å være reik.
Å ha ansvar! Jeg er reiken!
Når jeg må ta beslutninger, så tar jeg dem!
Jeg ofret alt jeg hadde.
Jeg måtte forlate sønnen min for å frigjøre dere.
Jeg tror ikke du har problemer med å la folk i stikken.
Unnskyld meg?
Du lot sønnen din i stikken.
Slik du lot stammen din i stikken, og slik du lot meg i stikken!
Fordi du er en forræder!
Vær forsiktig.
Du forrådte fosterfaren din!
Du ledet tusenvis som stolte på deg, i døden.
Og for hvem? For dem du forrådte i dag.
Vær forsiktig med hva du sier!
Jeg vet ikke hvem du er lenger.
Mor?
Thusnelda. Godt å se deg.
Er dere tyver nå?
Ja. Dette er det jeg har blitt. En tyv.
La oss få komme tilbake til stammen.
Tilgi. Vis at du har et hjerte.
Vi råtner i en hule, og vinteren kommer.
Tenk på broren din. Han sulter.
Så ta ham med til meg.
Jeg kan ta meg av ham.
Slik han trenger. Og slik han fortjener.
Og du kan også komme til landsbyen.
Dere trenger ikke sulte.
Eller stjele.
Og Segestes?
Han er faren din.
Derfor kjenner jeg ham så godt.
Godt nok til å forhindre at han sprer giften sin her.
Faren din vil aldri la broren din og meg bo her mens han selv er forvist.
Da blir det sånn.
Ditt valg.
Du vet hvor du finner meg.
Jeg forventet ikke å se deg igjen så snart.
Jeg er glad du har det bra.
Tiberius er smart nok til å vite at alliansen med deg er viktig.
Jeg er trygg så lenge jeg er under din beskyttelse.
Hvil deg litt.
-Mine menn vil beskytte deg. -Takk.
Jeg er snart tilbake.
Ingen går inn eller ut.
De vil ha Flavus' hode som et tegn på din lojalitet.
-Til gjengjeld vil de oppfylle kravene. -Tiberius vet at Flavus er en venn.
Ett offer for ditt folks fremtid?
Vår fremtid, Marbod.
Du gjør det rette.
Dido.
Ånden er på reise for at kroppen skal leges.
Burde jeg…
gjøre et offer, eller noe sånt?
Du bør heller gjøre opp gammel gjeld
før du inngår nye avtaler med gudene.
Guder, jeg takker dere for seieren over romerne og hevnen for familien min.
Men hvilken nytte har livet til et lite barn for dere
på deres reiser gjennom skogene og den mørke nattehimmelen?
Eller livet til en ikke-troende?
Jeg gir avkall på
min førstefødte.
Jeg forviser ham
fra livet mitt
og…
…fra hjertet mitt.
Og hvis det er menneskeliv dere trenger…
…ta mitt.
Ta mitt!
Ta mitt.
Forent i fred, samlet i kamp.
Takket være alliansen med Roma blir vi alle rike.
Alle sammen.
Krig er dyrt og dårlig for handelen.
Der det er rikdom, er det krig.
Kjære deg,
snart vil du også innse at ikke alt Roma har å tilby, er ille.
Din mann, for eksempel.
Roma ser ikke etter venner. Roma finner underordnede.
Hvorfor skal de dele det de kan ta med makt?
-Vil noen ha kjøtt? -Nei takk.
Den kutter godt.
En nydelig gave fra Tiberius.
Til Flavus.
Hva vil Tiberius?
Bli med meg østover.
Jeg gir deg land.
Du kan bli din egen herre.
Alt det vi ønsket oss.
Jeg er romer, Marbod.
Og en offiser.
Etter seierrike krigstog vil jeg drikke vin på en taverna.
Jeg vil gå i gatene der vi pleide å gå sammen.
Ikke sitte alene i en hytte og herske over tusen griseflokker.
Er det slik du ser det?
Griseflokker?
Alle hører hjemme et sted, Marbod.
Ja.
Ikke rør meg, ditt barbariske svin! Jeg er en utsending fra Roma!
Prøv å more deg.
-Svinekjøttet er godt. -Jeg er ikke sulten.
Prøv å bli full på mjød for første gang.
Jeg hater alkohol.
Flavus tar meg med til Roma.
Du kan dra.
Men før du bestemmer deg…
…bli med på Tinget.
Og hva skjer på dette Tinget?
Vi velger den modigste av våre unge krigere.
En som deg.
Så ofrer vi ham til Wodan.
Nei, vi…
Vi utnevner Marbod til konge over alle stammene.
Hvorfor skal jeg være der?
Jeg vil at du skal tenne Cheruski-fakkelen.
Det er en stor ære.
Ære?
Du holder broren din fanget som et beist og snakker om ære?
Roma lyver.
De sier vi er dumme og primitive. At det beste for oss er å underkaste oss.
Akkurat som britene, gallerne, pannonierne.
Roma er villdyret som må ødelegges.
Hva er det?
En ulvetann. Et minne fra barndommen min.
Livet er vanskelig her.
Men jeg hadde en lykkelig barndom.
Og jeg vil at du skal være lykkelig.
Tenk på det.
Folkwin.
Du ba meg ta hånd om…
…Thumelicus, om noe skulle skje med deg.
Jeg kan ikke gjøre det.
Før kampen mot Varus var vi alle forberedt på å gi alt.
Jeg også.
-Hva gjorde du? -Jeg lovet gudene å ofre min førstefødte.
Jeg visste ikke at du…
-Hvis du ser på ham… -Jeg ser ham aldri igjen.
Jeg har gitt avkall på ham.
Og jeg tilbød gudene livet mitt.
Jeg forlater alt dette.
Dette er ikke en trussel, det er farvel.
Dette er et farvel.
Koser du deg?
Jeg vet hvor frustrerende det er med dårlig selskap.
Ikke vær redd. Du er fortsatt ung.
Du finner din plass.
Plassen min er i Roma.
Flavus tar meg med dit.
Du drar sikkert tilbake til Roma en dag.
Du er en smart gutt.
Men jeg er usikker på onkelen din.
Hva mener du?
Tomt. Jeg trenger noe å drikke.
Flavus? Flavus!
-Du må dra. -Gaius.
Våre speidere ser ingen tegn til større troppebevegelser.
Ingen romerske legioner i mils omkrets.
Ja.
Hva kan dette bety, min store prefekt Arminius?
Kom igjen.
Si det.
Si det!
Hvor ellers skal vi kjempe mot romerne?
I landsbyene?
I hyttene?
Eller der ute i drittgropa?
Nei, vent. Jeg har det.
Her.
Under bordet.
Bare le.
Nei. Vi vil aldri slåss mot romerne igjen.
Takket være meg.
Jeg vet hva som må gjøres.
Musikk!
Hvorfor har du låst meg inne her, Marbod?
Tiberius vil ikke like at du behandler utsendingen hans slik.
Tiberius…
Her.
Les det.
Les det!
Han vil at jeg skal drepe deg.
Ja, det er det han vil.
Men det vil du aldri gjøre.
Tenk på oss to.
Når vil du innse at du kaster bort livet ditt?
Romerne leker med deg.
De ler av deg.
De forakter deg.
Fordi du er en av oss.
Du er så dum. Og så sta.
Roma vil ikke ha deg.
Roma elsker deg ikke.
Marbod!
Hva skjedde?
Flavus rømte.
Noen hjalp ham.
Hvem skulle ha interesse av det utenom deg?
Splitt og hersk.
Tiberius vil så splid.
Hvil deg litt.
I morgen er en stor dag.
Da venter Tinget.
Gaius.
Kom. Jeg tar deg med til sengen din.
Jeg…
Jeg blir med på Tinget i morgen.
Kom igjen.
Vi kan more oss sammen.
-Bli her, kjekken. -Nei.
Nei, sa jeg!
Hei! Hvem er du?
-Jeg gjorde en feil. -Stikk.
Jeg beklager.
Hva i helvete gjør du her?
Og hvorfor er hodet ditt fortsatt på skuldrene dine?
Fordi det gagner Roma mest at det er plassert der, og ikke på stake.
Jeg er her med et tilbud.
Jeg skal gi Tiberius reikenes hoder.
På Tinget i kveld blir Marbod utnevnt til konge.
Alle reikene kommer. Ubevæpnet.
Jeg kan vise vei dit.
Hvordan vet du alt dette?
Jeg fikk hjelp av en ekte romer.
Ikke vær nervøs.
Jeg er ikke nervøs.
Jeg gleder meg.
Er du våken?
Hvordan går det?
Bedre. Det er ingen grunn til å slå meg.
Vi drar herfra i kveld.
Ansgar, slutt.
Kanskje ting vil bli bedre.
Ari vil utrope Marbod til konge på Tinget i dag.
Hvem sier det?
Han la sverdet ved føttene hans foran krigerne.
Hva planlegger du?
Vi drar til Tinget. Jeg snakker med Marbod. Han er en venn av Roma.
Han trenger ledere som kan forhandle med romerne.
Vi drar.
Kom igjen, fortere!
-Ansgar, vent. -Den jævla gutten.
Ansgar!
Ansgar. Hva gjør du?
-Du blør. -Kom deg opp!
-Kom igjen! Opp! -La ham være!
Opp!
Kom igjen.
Han kan ikke gå videre slik.
Vi har ikke tid.
-Gå videre, du. -Og du?
Jeg tar ham med til cheruskernes landsby. Den er like ved.
Kom igjen.
Hei!
-Hva har skjedd? -Vi må gjemme oss for romerne.
Forsvarte du moren din?
-Døde menn. -De var på vei vestover.
Tinget.
Noen ganger er dårlig fred bedre enn en god krig.
Som konge vil reik Marbod vise oss
hvordan en god fred med Roma ser ut.
Jeg tror ikke på fred med Roma.
Din hykler.
Du knelte for reik Marbod, Ari!
Dere har alle opplevd hva fred med Roma betyr.
Likevel tror dere på det.
Marbod tror på det.
Ikke jeg.
Jeg støtter Marbod som konge.
Jeg støtter ikke Marbod
fordi jeg tror på romerne,
men fordi jeg tror på oss.
Med Marbod er vi ikke bare cheruskere.
Eller markomannere. Eller marsere.
Fra i dag
vil vi stå sammen som forente stammer.
Og gudene
vil stå bak oss.
Og romerne vil bli så redde at de pisser på seg så rustningene ruster.
Fra og med i dag vil de ikke lenger møte enkeltstående stammer.
Lenkene de påførte oss, har vi slitt oss løs fra.
Og nå smir vi et mektig sverd.
Og Roma vil skjelve i møte med vårt sverd.
I krig og fred!
Tekst: Trine Friis