EN NETFLIX-SERIE
Gudar, visa mig er makt.
För det offrar jag det mest värdefulla för mig.
Min förstfödde.
Runa?
Runa!
Varför så bråttom?
Eden. Innan den stora striden.
Jag bad gudarna om hjälp att hämnas min familj och befria min stam.
Vad fint. Då har de hört dig.
Jag lovade dem att jag skulle…
…offra min förstfödde.
Säg vad jag måste göra för att återkalla eden.
Runa!
Vad som helst. Jag gör vad som helst.
Vad som helst?
För att ta tillbaka eden?
Du vill förhandla, men gudarna köpslår inte.
Vad som helst?
Gudarna tar vad de vill, på ett eller annat sätt.
Ari är inte tillförlitlig.
Det vet väl varför han knäböjde?
Det är ett knep för att få dina trupper.
Han lockar dig med makt du redan har.
I gengäld måste du lösa stammarnas problem.
Jag kan inte vända stammarna ryggen nu.
Kom, så rider vi hemåt.
Vi vill inte riskera vår goda relation med Rom.
Knäböjer du inför mannen som överlämnade dig till romarna?
Det var det bästa alternativet.
Och nu måste vi fira med honom?
Hos oss. I vår by.
Jag hade inget annat val.
Man har alltid ett val.
-Ni romare dödade min bror! -Jag är Segimers son, hövding Aris bror.
Visa mig respekt.
Flavus! Farbror!
Gaius.
Du mår bra.
Ur vägen!
-Vad gör du här? -Jag är här på diplomatiskt uppdrag.
Kan vi tala ostört?
En gåva från general Tiberius.
Som ett tecken på hans lojalitet och förtroende…
…för vår nya allians.
Och ett meddelande.
Till dig personligen.
Vad gör du här?
Han står under mitt beskydd.
Flavus är här som Roms sändebud.
Jag vill inte bråka.
Vad vill du då?
Jag vet inte vad du vill längre.
Krig med markomannerna? Det är precis vad Rom vill.
-Att vi ska utplåna varandra. -Så du knäböjer inför Marbod?
Han tror på fred med Rom.
Det finns ingen fred med Rom. Han kommer snart att inse det.
Till vilket pris?
Vad mer måste hända innan han inser det?
Du lägger vår framtid i Marbods händer.
Jag vet hur fred med Rom ser ut.
Jag var där när ditt folk korsfäste Folkwins familj.
Och när de lemlästade min bror!
Där borta…
…ligger Dido och dör på grund av dig.
Och där bredvid är din förrädare till bror här som gäst.
Marbod som kung över alla stammar? Fred med Rom? Hör du ens dig själv?
Föreslå något bättre då.
Föreslå något bättre!
Istället för att vara emot allt.
Jag har ingen lösning.
Självklart inte!
Du vet inte vad det innebär att vara hövding.
Att ha ansvar!
Jag är hövding, och jag fattar beslut när jag måste!
Jag offrade allt jag hade.
Jag var tvungen att lämna min son för att befria er alla.
Jag tror inte att du har problem med att vända folk ryggen.
Ursäkta?
Du vände din son ryggen.
Precis som du gjorde mot din stam, och som du gjorde mot mig idag!
För att du är en förrädare!
Vakta din tunga.
Du förrådde din fosterfar!
Och du ledde tusentals människor in i döden.
För vilka? För människorna du förrådde idag.
Vakta din tunga!
Jag vet inte vem du är längre.
Mor?
Thusnelda. Fint att se dig.
Har ni blivit tjuvar nu?
Ja, det är vad jag har blivit. En tjuv.
Thusnelda, snälla. Låt oss få återvända till stammen.
Förlåt oss. Visa barmhärtighet.
Vi ruttnar bort i grottan och vintern är på väg.
Tänk på din bror. Han svälter.
Ta hit honom då äntligen.
Jag kan ta hand om honom.
Så som han behöver.
Och som han förtjänar.
Du kan också komma till byn.
Ni två ska inte behöva svälta.
Eller stjäla.
Och Segestes?
Han är din far.
Därför känner jag honom så väl.
Tillräckligt väl för att förhindra att han sprider sitt gift här.
Din far kommer aldrig tillåta
att din bror och jag bor här medan han är kvar i exil.
Då får det bli så.
Det är ditt beslut.
Du vet var jag finns.
Jag väntade mig inte att se dig så snart igen.
Det glädjer mig att du mår bra.
Tiberius är klipsk nog att förstå att alliansen med dig är viktig.
Och jag är säker så länge jag står under ditt beskydd.
Se till att vila lite.
Mina män skyddar dig.
Tack.
Jag är snart tillbaka.
Ingen får gå in eller ut.
De vill ha Flavus huvud…
…som ett tecken på din lojalitet.
I gengäld uppfyller de alla dina krav.
Tiberius vet att Flavus är min vän.
Ett enda offer…
…för ditt folks framtid?
Vår framtid, Marbod.
Du kommer att göra det rätta.
Dido.
Hennes ande är på resa, så att kroppen får läka.
Ska jag…
…frambära offer, eller något?
Det är bättre att betala av gamla skulder…
…innan man sluter nya avtal med gudarna.
Gudar…
Jag tackar er för segern över romarna och hämnden för min familj.
Men vilket bruk har ni av ett litet barns liv
på era resor genom skogarna och över den mörka natthimlen?
Eller en icke-troendes liv?
Jag avsvär mig…
…från min förstfödde.
Jag förvisar honom…
…från mitt liv…
…och…
…från mitt hjärta.
Är det ett människoliv ni kräver…
Ta då mitt.
Ta då mitt!
Ta mitt!
Ta mitt.
Förenade i fred, förenade i strid.
Tack vare alliansen med Rom, kommer vi alla att bli rika.
Allihop.
Krig är dyrt och dåligt för affärerna.
-Där det finns rikedom, finns det krig. -Min kära…
Snart kommer du också inse att inte allt med Rom är dåligt.
Din make, till exempel.
Rom letar inte efter vänner.
Rom finner underordnade.
För varför ska de dela vad de kan erövra med våld?
Kött, någon?
Nej, tack.
Den skär bra.
En fin gåva från Tiberius.
För Flavus.
Vad vill Tiberius?
Följ med mig österut.
Jag ger dig land.
Du kan bli din egen herre.
Allt som vi hoppades på.
Jag är romare, Marbod.
Och officer.
Jag vill dricka vin på tavernor efter lyckosamma fälttåg.
Jag vill gå på gatorna…
…där vi brukade gå tillsammans.
Inte sitta ensam i en hydda…
…som herre över tusen svinflockar.
Är det så du ser det?
Svinflockar…
Alla har vi en plats där vi hör hemma, Marbod.
Ja.
Rör mig inte, ditt barbariska svin!
Jag är Roms sändebud!
Försök att roa dig lite.
Fläsket är gott.
Jag är inte hungrig.
-Då kan du ta dig din första mjödfylla. -Jag hatar alkohol.
Flavus tar med mig till Rom.
Du är fri att gå.
Men innan du bestämmer dig…
Följ med mig till tinget.
Vad händer vid det här… tinget?
Vi utser den modigaste av våra unga krigare.
Någon som du.
Och sen…
…offrar vi honom till Oden.
Nej, vi…
Vi ska utse Marbod till kung över alla stammar.
Varför ska jag vara där?
Jag vill att du tänder cheruskernas fackla.
Det är en stor ära.
Ära?
Du håller din bror fången som ett odjur…
…och pratar om ära?
Rom ljuger för oss.
De säger att vi är dumma och primitiva.
Och att det bästa för oss är underkastelse.
Precis som för britannerna, gallerna och pannonierna.
Rom är vilddjuret som måste förgöras.
Vad är det?
En vargtand.
Ett minne från min barndom.
Livet är hårt här. Enkelt.
Men jag hade en lycklig barndom.
Och jag vill…
…att du också ska vara lycklig.
Fundera på det.
Folkwin.
Du…
Du bad mig ta hand om min…
Ta hand om… Thumelicus. Om något skulle hända dig.
Jag kan inte det längre.
Innan Varusslaget var vi alla beredda att ge allt, och…
Det var även jag.
Vad gjorde du?
Jag lovade gudarna att offra min förstfödde.
Jag kunde inte veta att du…
-Om du ens tittar på honom… -Jag ser honom aldrig igen.
Jag har förskjutit honom.
Jag erbjöd gudarna mitt liv.
Jag lämnar allt här.
Det är inget hot, det är…
Det är ett avsked.
Har du trevligt?
Jag förstår din frustration
över att vistas i undermåligt sällskap.
Oroa dig inte.
Du är fortfarande ung.
Du hittar din rättmätiga plats.
Min rättmätiga plats är Rom.
Flavus tar mig dit.
Du återvänder säkert till Rom en dag.
Du är en klipsk pojke.
Men jag är inte så säker på din farbror.
Vad ska det betyda?
Tom.
Jag behöver något att dricka.
Flavus?
-Du måste härifrån. -Gaius.
Våra spanare ser fortfarande inga tecken på trupprörelser.
Inga romerska legioner finns i närheten.
Ja.
Vad kan det betyda, min store prefekt Arminius?
Kom.
Berätta för oss.
Berätta!
Var ska vi strida mot romarna?
I byarna?
I hyddorna?
Eller här ute i skitgropen?
Nej, vänta. Jag vet.
Här.
Under bordet.
Ja, skratta.
Nej. Vi kommer aldrig att strida mot romarna igen.
Tack vare mig.
Jag vet vad som behöver göras.
Musik!
Varför har du låst in mig här, Marbod?
Tiberius lär inte uppskatta…
…att du behandlar hans sändebud så här.
Tiberius.
Här.
Läs det.
Läs!
Han vill att jag dödar dig.
Ja, det är vad han vill.
Men det kommer du inte att göra.
Tänk på oss.
När kommer du att inse att du slösar bort ditt liv?
Romarna leker med dig.
De skrattar åt dig.
De föraktar dig.
För att du är en av oss.
Du är så dum.
Och så envis.
Rom…
…vill inte ha dig.
Rom älskar dig inte.
Marbod!
Vad hände?
Flavus flydde.
Någon hjälpte honom.
Någon? Vem skulle ha skäl till det förutom du?
Söndra och härska.
Tiberius vill så missämja.
Vila er.
Imorgon är en stor dag.
Det är dags för tinget.
Gaius.
Kom. Jag tar dig till din säng.
Jag…
Jag kommer till tinget imorgon.
Kom.
Hallå där! Vem är du?
-Ursäkta. -Försvinn.
Jag ber om ursäkt.
Vad fan gör du här?
Och varför sitter huvudet kvar på dina axlar?
Rom har mer användning för det på mina axlar än på en påle.
Jag är här med ett erbjudande.
Jag kan ge Tiberius hövdingarnas huvuden.
Ikväll vid tinget, ska Marbod utses till konung.
Alla hövdingar kommer att vara där. Obeväpnade.
Jag kan visa er dit.
Hur vet du allt det här?
Jag fick hjälp av en sann romare.
Var inte nervös.
Jag är inte nervös.
Jag ser fram emot det.
Är du vaken?
Hur mår du?
Bättre. Men du behöver inte örfila mig för det.
Vi tar oss härifrån ikväll.
Ansgar, sluta.
Allt kanske vänder till det bättre nu.
Ari ska utropa Marbod till konung på tinget idag.
Vem har sagt det?
Han lade sitt svärd vid hans fötter, inför sina krigare.
Vad planerar du?
Vi går till tinget. Jag pratar med Marbod. Han är vän med Rom.
Han behöver ledare som kan förhandla med romarna.
Nu går vi.
Skynda på. Snabbare!
-Ansgar, vänta. -Den förbannade pojken.
Ansgar!
Ansgar! Vad gör du?
-Oj! Du blöder. -Upp med dig!
-Kom nu! Upp. -Låt honom vara!
-Upp med dig! -Tyst!
Nu går vi. Kom.
Han kan inte fortsätta så här.
Vi hinner inte.
Gå du.
Och du?
Jag tar honom till cheruskernas by. Det är nära.
Sätt fart, gå.
Hallå!
Vad har hänt?
Vi var tvungna att gömma oss för romarna.
Försvarade du din mamma?
Döda män.
De var på väg västerut.
Tinget.
Ibland är en dålig fred bättre än ett bra krig.
Som vår konung, kommer hövding Marbod att visa oss
hur en god fred med romarna ser ut.
Jag tror inte på fred med Rom.
Din hycklare.
Du knäböjde inför hövding Marbod, Ari!
Ni har alla upplevt vad fred med Rom innebär.
Ändå tror ni på den.
Marbod tror på den.
Jag gör inte det.
Jag står bakom Marbod som kung.
Jag står inte bakom Marbod…
…för att jag tror på romarna…
…utan för att jag tror på oss.
Med Marbod,
är vi inte bara cherusker.
Eller markomanner. Eller marser.
Från och med idag…
…står vi tillsammans som förenade stammar.
Och gudarna…
…kommer att stå bakom oss.
Och romarna…
…kommer att pissa rustningarna rostiga av rädsla.
För från och med idag,
möter de inte enskilda stammar.
Kedjorna som de fängslade oss med har vi slitit sönder.
Nu smider vi ett mäktigt svärd.
Och Rom ska darra inför vårt svärd.
I krig och i fred!
Undertexter: Jenny Johansson