СЕРІАЛ NETFLIX
Боги, покажіть мені свою силу.
За це я готовий пожертвувати найдорожчим.
Своїм первістком.
Руно?
Руно!
Що за поспіх?
Клятва. Перед великою битвою.
Я благав богів допомогти помститися за сім'ю і звільнити плем'я.
Чудово. Вони тебе почули.
Я пообіцяв їм,
що пожертвую первістка.
Скажи, що треба зробити, щоб забрати клятву!
Руно!
Що завгодно. Я готовий на все.
Що завгодно? Щоб забрати клятву?
Ти хочеш торгуватися, але боги невигідних угод не укладають.
Що завгодно?
Боги беруть те, що хочуть, так чи інакше.
Арі не можна довіряти.
Ти ж знаєш, чому він став на коліна?
Це виверт, щоб здобути твоє військо.
Зваблює тебе владою, яку ти вже маєш.
А ти за це маєш вирішити проблеми племен.
Я не можу від них відвернутися.
Їдьмо додому.
Не ризикуймо добрими відносинами з Римом.
Ти став на коліна перед тим, хто продав тебе римлянам?
Це був найкращий варіант.
І тепер ми маємо святкувати й з ним?
Приймемо його в нашому селі.
У мене не було вибору.
Вибір є завжди.
Ви, римляни, вбили мого брата!
Я син Зеґімера, брат Арі! Я вимагаю поваги.
Флаве! Дядьку!
Ґаю.
Ти живий-здоровий.
З дороги!
-Що ти тут робиш? -Я тут з дипломатичною місією.
Можемо поговорити наодинці?
Подарунок від генерала Тиберія.
На знак його відданості й віри
у наш новий союз.
І лист.
Тобі. Особисто.
Що ти тут робиш?
Він під моїм захистом.
Флав прибув як посланець Риму.
Я не хочу сперечатися.
Чого ти тоді хочеш?
Бо я вже й не знаю чого.
Воювати з маркоманами? Саме цього прагне Рим.
-Щоб ми поперегризалися. -І ти став на коліна перед Марбодом?
-Він думає, що зможе укласти мир з Римом. -Миру з Римом не буває.
Скоро він це зрозуміє.
А яку ціну ми заплатимо до того?
Що ще має статися, перш ніж він зрозуміє?
Ти віддаєш наше майбутнє в Марбодові руки.
Я знаю, що таке мир з Римом.
Я бачила, як твої люди розіп'яли Фолквінову родину.
І як покалічили мого брата!
Он там…
Дідо помирає через тебе.
А поруч гостює твій брат-зрадник.
Марбод — конунг усіх племен?
Мир з Римом? Ти сам чуєш, що кажеш?
То запропонуй щось краще.
Запропонуй щось краще!
Замість виступати проти всього.
У мене немає рішення.
Звісно, немає!
Бо ти не знаєш, що таке бути вождем.
Нести відповідальність! Я — вождь.
І коли треба приймати рішення, я їх приймаю!
Я пожертвував усім, що мав.
Я мусив залишити сина, щоб звільнити вас.
Відвертатися від людей ти добре вмієш.
Перепрошую?
Ти відвернувся від сина.
Як відвернувся від свого племені, а сьогодні відвернувся від мене!
Бо ти зрадник!
Добирай слова.
Ти зрадив свого названого батька!
Ти повів на смерть тисячі тих, хто тобі довіряли.
І заради кого? Заради тих, кого зрадив сьогодні.
Добирай слова!
Я вже й не знаю, хто ти насправді.
Мамо?
Туснельдо. Рада тебе бачити.
То ви тепер злодії?
Так. Ось ким я стала. Злодійкою.
Туснельдо, будь ласка. Прийми нас до племені.
Прости. Покажи, що маєш серце.
Ми гниємо в печері, надходить зима.
Подумай про брата. Він голодує.
То приведи мені його нарешті.
Я можу подбати про нього.
Як він того потребує.
І як він того заслуговує.
Ти теж можеш жити в селі.
Не треба голодувати.
Чи красти.
А Сеґест?
Він же твій батько.
Тому я так добре його знаю.
І не дам йому розносити тут свою отруту.
Твій батько ніколи не дозволить
нам з братом жити тут, залишаючись вигнанцем.
Нехай буде так.
Це твоє рішення.
Ти знаєш, де мене шукати.
Не думав, що так скоро тебе побачу.
Я радий, що в тебе все добре.
Тиберій не дурний. Він розуміє важливість союзу з тобою.
Поки ти мене захищаєш, я в безпеці.
Відпочивай.
Мої люди захистять тебе.
Дякую.
Я скоро повернуся.
Нікого не впускати й не випускати.
Вони хочуть голову Флава
на знак твоєї відданості.
За це вони виконають твої вимоги.
Тиберій знає, що Флав — друг.
Одна жертва
заради майбутнього твого народу?
Нашого майбутнього, Марбоде.
Ти вчиниш правильно.
Дідо.
Її душа мандрує, щоб тіло могло зцілитися.
Мені треба…
принести жертву чи як?
Краще повернути старі борги,
перш ніж укладати з богами нові угоди.
Боги,
дякую вам за перемогу над римлянами і помсту за мою сім'ю.
Але яка вам користь з життя крихітної дитини
у ваших мандрах лісами й темрявою нічного неба?
Чи з життя безвірника?
Я зрікаюся…
свого первістка.
Я виганяю його…
зі свого життя…
і…
зі свого серця.
Якщо вам потрібне людське життя…
візьміть моє.
Візьміть… моє!
Візьміть моє!
Візьміть моє.
Єдині в мирі, єдині в бою.
Завдяки союзу з Римом ми всі розбагатіємо.
Усі.
Війна — це дорого і погано для торгівлі.
Де багатство, там і війна.
Люба,
колись ти теж зрозумієш, що не все, що пропонує Рим, погане.
От хоч би й твій чоловік.
Рим не шукає друзів.
Рим знаходить підлеглих.
Бо навіщо їм ділитися тим, що можна взяти силою?
Кому м'яса?
Ні, дякую.
Добре ріжеться.
Чудовий подарунок від Тиберія.
Для Флава.
Чого хоче Тиберій?
Ходімо зі мною на схід.
Я дам тобі землі.
Будеш сам собі пан.
Усе буде так, як ми колись сподівалися.
Я римлянин, Марбоде.
А також офіцер.
Я хочу пити вино в тавернах після переможних військових походів.
Я хочу гуляти вулицями,
якими ми гуляли разом.
Не сидіти в хаті самотою,
як пан над тисячею свинопасів.
Ти це бачиш так?
«Свинопаси»?
Кожному своє місце, Марбоде.
Так.
Не чіпай мене, варварська свине!
Я посланець Риму!
Спробуй трохи розважитися.
Добра свинина.
Я не голодний.
Тоді скористайся нагодою вперше напитися меду.
Ненавиджу алкоголь.
Флав відвезе мене до Риму.
Вирішувати тобі.
Але перш ніж ти вирішиш…
Ходімо зі мною на віче.
А що роблять на цьому… вічі?
Ми обираємо найхоробрішого з юних воїнів.
Такого, як ти.
А потім…
жертвуємо його Вотану.
Ні, ми…
оберемо Марбода конунгом усіх племен.
А навіщо мені туди йти?
Я хочу, щоб ти запалив смолоскип херусків.
Це велика честь.
Честь?
Ти тримаєш брата в неволі, як звіра,
і говориш про честь?
Рим бреше нам.
Каже, що ми дурні й примітивні.
Що найкраще для нас — скоритися їм.
Як брити, галли, паннонці.
Рим — це дикий звір, якого треба знищити.
Що це?
Вовчий зуб.
Спогад з дитинства.
Життя тут важке, простацьке.
Але я мав щасливе дитинство.
І я хочу,
щоб ти теж був щасливим.
Подумай про це.
Фолквіне.
Ти… Ти просила мене доглянути за моїм с…
Тумеліком, якщо з тобою щось станеться.
Я більше так не можу.
Перед битвою з Варом… ми були готові віддати все, і…
я теж.
Що ти зробив?
Я пообіцяв богам пожертвувати первістком.
Я не міг знати, що ти…
-Якщо ти хоч глянеш на нього… -Я його не побачу.
Я зрікся його.
І віддав богам своє життя.
Я кидаю все.
Це не погроза,
це прощання.
Це прощання.
Веселишся?
Я знаю, як неприємно
опинитися в компанії підлеглих.
Не хвилюйся.
Ти ще молодий.
Ще знайдеш належне тобі місце.
Моє місце в Римі.
Флав відвезе мене туди.
Я впевнена, що колись ти повернешся до Риму.
Ти розумний хлопчик.
Але не впевнена щодо твого дядька.
Що це означає?
Порожній.
Мені треба випити.
Флаве? Флаве!
-Тобі треба їхати. -Ґаю.
Наші розвідники досі не бачать ознак переміщень військ.
Ніде ніяких римських легіонів.
Так.
Що це може означати, мій великий префекте Армінію?
Вийди.
Скажи нам.
Скажи нам!
Де ще нам битися з римлянами?
У селах?
У хатах?
Чи он там, у ямі з лайном?
Ні, заждіть. Я знаю.
Тут.
Під столом.
Так, смійся.
Ні. Ми більше ніколи не битимемося з римлянами.
Завдяки мені.
Я знаю, що треба зробити.
Музику!
Навіщо ти мене тут тримаєш, Марбоде?
Тиберію не сподобається, що ти так поводишся з його посланцем.
Тиберію.
Ось.
Читай.
Читай!
Він хоче, щоб я тебе вбив.
Так, саме цього.
Але ти цього не зробиш.
Подумай про нас обох.
Коли ти вже зрозумієш, що марнуєш життя?
Римляни граються з тобою.
Вони сміються з тебе.
Вони тебе зневажають.
Бо ти один з нас.
Ти такий дурний.
І такий впертий.
Рим…
не хоче тебе.
Рим тебе не любить.
Марбоде!
Що сталося?
Флав утік.
Йому хтось допоміг.
Хтось? У кого, крім тебе, була причина?
Розділяй і володарюй.
Тиберій хоче посіяти розбрат.
Відпочиньте.
Завтра великий день.
Час зібрати віче.
Ґаю.
Ходімо. Я проведу тебе до ліжка.
Я…
прийду на віче завтра.
Ходімо.
Я можу показати, як треба розважатися!
Залишся тут, красунчику.
Хочеш трахатися?
Ну ж бо, хлопче!
Покажи, що маєш!
Що з тобою? Маленький член чи що?
Гей! Ти хто?
-Я помилився. -Зникни.
Перепрошую.
Якого біса ти тут робиш?
І чому ця голова досі на твоїх плечах?
Бо Риму більше користі з неї на моїх плечах, ніж на кілку.
Я прийшов з пропозицією.
Я принесу Тиберію голови вождів.
Сьогодні ввечері на вічі Марбода оберуть конунгом.
Там будуть усі вожді. Без зброї.
Я можу відвести тебе туди.
І звідки ти це все знаєш?
Мені допоміг справжній римлянин.
Не хвилюйся.
Я не хвилююся.
Не можу дочекатися.
Не спиш?
Як справи?
Краще. Це не привід ляскати мене.
Тікаймо звідси сьогодні вночі.
Ансґаре, припини.
Можливо, все йде на краще.
Сьогодні на вічі Арі оголосить Марбода конунгом.
Хто це каже?
Він поклав меч до його ніг перед очима своїх воїнів.
Що ти вже задумав?
Підемо на віче. Я поговорю з Марбодом. Він друг Риму.
Йому потрібні ватажки, які вміють говорити з римлянами.
Ходімо.
Ну ж бо, швидше!
-Ансґаре, зачекай. -Клятий хлопчисько.
Ансґаре!
Ансґаре. Що ти робиш?
-О! У тебе кров. -Вставай!
-Ну ж бо! Вставай! -Облиш його!
-Вставай! -Цить!
Ходімо. Вперед.
Він не може йти так далеко.
У нас немає часу.
То йди.
А ти?
Я відведу його до села херусків. Це недалеко.
Іди.
Гей!
Що сталося?
Ми мусили ховатися від римлян.
Ти захищав матір?
Мертві люди.
Вони прямували на захід.
Віче.
Іноді поганий мир кращий за добру війну.
Наш конунг, вождь Марбод, покаже нам,
як виглядає добрий мир з Римом.
Я не вірю в мир з Римом.
Ти лицемір.
Ти став на коліна перед Марбодом!
Ви всі відчули, що означає мир з Римом.
Але досі в це вірите.
Марбод у це вірить.
Я — ні.
Я підтримую Марбода як конунга.
Я підтримую Марбода
не через віру в римлян,
а через віру в нас.
З Марбодом
ми будемо не просто херусками.
Чи просто маркоманами. Чи марсами.
Віднині…
ми станемо об'єднаними племенами.
І боги…
будуть за нами.
А римляни…
так повсцикаються, що обладунки поржавіють.
Бо віднині
вони матимуть справу не з окремими племенами.
Кайдани, у які вони нас закували, ми розірвали.
А тепер ми куємо могутній меч.
І Рим затремтить перед нашим мечем.
І на війні, і в мирі!
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук