NETFLIXOVA SERIJA
To je to, Flave.
Za Rim.
Napnite!
Puštajte!
Napnite!
Puštajte!
U zaklon!
Napnite!
Puštajte!
Napnite!
Puštajte!
Napnite!
Puštajte!
Gaju…
Napnite!
Puštajte!
Napnite!
Puštajte!
Napnite!
Mirno!
Povlačenje!
Odvulfe, ostani s nama.
Ostani s nama, brate.
Gaj… on…
Znam.
Brate!
Ostani s nama.
Brate, ostani s nama.
Ostani s nama!
-Pusti ga, Talione. -Ostani s nama. Brate!
Germanik je poklao divljake!
Ave!
Ave cezar!
Reci nam, prokonzule! Što se dogodilo?
Što se dogodilo?
Pokazali smo tim divljacima čija je ovo zemlja zapravo!
Ako me želite, dobili ste me.
Marbod je taj koji nije shvaćao da rimska obećanja ne traju.
Znao sam da se ovo sprema.
Ali zar tako brzo?
Zamisli da Folkwin nije bio ovdje.
Didona?
Gdje je ona?
Poručila ti je da joj ništa ne duguješ.
Ništa.
Otišla je.
Kamo?
Namiriti jedan stari dug.
Za njeno dobro.
Je li rekla još nešto?
Pitam se je li sve ovo zato što si prekršio obećanje bogovima.
Održao sam obećanje bogovima.
Dijete više ne pripada meni.
Onda se nadam da će i bogovi to tako vidjeti.
Za tvoje dobro.
Starješine, ratnici, žene, Marbodova žena, svi su mrtvi.
Plemena to neće tek tako prihvatiti.
To je zajamčeno.
Zasad ostajemo u selu.
Prognan si, Segeste. Moraš je pitati.
Očevi ne trebaju dopuštenje svojih kćeri ni za što.
-Koji ti je onda plan? -Koji mi je plan?
Plan mi je propao u zemlju zajedno s krvlju plemena!
Sve su uništili!
Do ovog ne bi došlo da sam ja starješina.
Dobar vođa zna iskoristiti poraz u vlastitu korist.
Jesi li stvarno sposoban za to, Segeste?
Ili samo znaš kukati poput stare pralje?
Prokonzule Germaniče.
-Centurione Flave. -Gospodine.
Vidim da ste cara učinili ponosnim!
Hura za Germanika!
Živio Gaj!
Sada o mnogočemu trebamo razgovarati.
Ave cezar!
Nikad me nije bilo više sram zvati te svojim sinom.
Oče, ali mi…
Svojim nepromišljenim napadom
uništio si kompleksnu iluziju mira koju stvaram mjesecima!
-Poklali smo ih! -Sve njih?
Ili si ih samo motivirao da se osvete.
Dobro. Spremni smo za njih.
Najbolje da im te predam. Kupio bih si vremena.
-Oče… -Tišina!
Bio si mi draži dok si bio jak na riječima.
Ti.
-Htio bih objasniti njegov plan. -Dao sam ti jasne naredbe prošli put.
Nisam li?
-Pokušao sam… -Pokušao si postići nešto što ne možeš.
To je poanta tvog života.
-Tome je sada kraj. -Gospodine?
-Bacite ga u jamu. -Zapovjedniče!
I skinite mu odoru.
-To je samo kostim. -Gospodine!
Barbari se približavaju logoru. Jedan od njih doziva vaše ime, gospodine.
Tiberije!
Silazi!
Što? Nema latinskog?
Govorio sam latinski da vam iskažem poštovanje!
-Isto poštovanje očekivao sam i od tebe! -Imaš moje poštovanje, Marbode.
Je li? Reci to mojoj ženi!
Nisam dao dopuštenje za napad.
To je bila Flavova ideja.
A Germanik je nasjeo.
Dobro.
Onda mi ih izvedi.
Ne mogu to učiniti.
Pošalji ih van!
Ili zaboravi na naš mirovni sporazum.
Razdor mi nije u interesu, Marbode.
Otiđi kući, a zatim ćemo obnoviti naš dogovor o trgovini i miru.
Neće biti nikakvog mira, Tiberije.
Neće biti mira dok se glave Germanika i Flava ne nabiju na koplja!
Napnite!
Puštajte!
Otići će po ratnike?
Da. To je odlučio na povratku ovamo.
Ali ne može putovati u tom stanju.
Istina…
A ti?
Ja moram štititi našeg starješinu.
Neću ga napuštati.
Ja idem po njih.
Ne. Preriskantno je.
Ja idem po Markomane.
Tko god išao, morat će uvjeriti vojsku da dođe.
Ali…
heruskom starješini Ariju
ne vjeruju na istoku.
Onda ću ih ja dovesti ovamo.
Tvoje te pleme sada treba.
Ali ne ideš sama.
Odlaziš?
Da.
Kamo?
Odavde.
Šteta.
Što hoćeš?
Što hoćete?
Thusnelda ide po markomansku vojsku.
-To su četiri dana jahanja. -Tri dana.
Ako znaš put, ali ti ga ne znaš.
-Da. -Ali ti ga znaš.
Ne.
Ne, ne. Zaboravi.
Jedan dan može puno značiti.
Pitaj nekoga drugog.
Ionako si htio otići.
Da. Ali ne želim se opet vraćati.
Onda jaši sa mnom, pokaži mi put i otiđi svojim putem.
Još samo to i gotov si sa svime ovim.
Obojica znamo da će otići.
Išao ti s njom ili ne.
Preklinjem te.
Molim te.
Krećemo u zoru.
Trebao bi spavati.
Ostani još malo.
Što ako se ne vratiš?
To se neće dogoditi.
Ma pogledajte to!
Dječačić, posve sam u šumi.
Dakle…
Njušim da bi mogao nešto znati,
moj barbarski dječače.
A ja osjećam tvoj zadah, Rimljanine.
Odvratan je.
Držite ga!
Ulovite ga! Brzo!
Prokletstvo! Zgrabite ga!
Uhvatite tog barbarskog gada!
Da sam učinio što je htjela, do ovoga ne bi došlo.
Ja mislim
da ipak bi.
Kad moja vojska dođe,
nijedan od nas neće stati
dok ne protjeramo sve Rimljane iz naše zemlje.
Možeš li mi to obećati?
Obećavam ti.
Pronađite ga!
Pobjegao je onuda!
Na ovoj su strani posvuda strijelci.
Ta strana otpada.
A druge strane?
Ne vidim kako.
Pobliže ćemo promotriti logor prije dolaska vojske.
Ari!
Segeste.
Možemo li razgovarati? Nasamo.
Zašto si došao, Segeste?
Zanima te moj plan?
Da otrčiš Tiberiju?
I sve mu kažeš?
Pogriješio sam.
Puno puta.
Ne znam nikoga svojih godina tko nije nijedanput pogriješio.
Želim novi početak.
Želim u svoje selo. I ja sam Heruščanin.
Čak i da pristanem na to, morao bih pitati Thusneldu.
Razgovarat ću s njom kad se vrati.
Danas je otišla?
Kamo?
Dopustio bih ti da ostaneš ovdje jer si Thusneldin otac.
Jer mislim da se očevi zaslužuju pomiriti sa svojom djecom.
Što god da su učinili.
Hvala ti na suosjećanju.
Segeste.
Iako sam suosjećajan,
ne znači da sam spreman trpjeti bilo koga.
Bit će rata.
Ako želiš živjeti ovdje, moraš to zaslužiti.
Bit ćeš čovjek ovog plemena i borit ćeš se za pleme kao i ostali.
Ari, ja nisam ratnik.
Ja sam vođa.
Mogu ti pomoći da vodiš pleme. Imam ideje za budućnost. Ovdje!
To me ne zanima.
Pokaži nam da si častan
i bori se za Heruske.
Uzmi stvari. Idemo.
Bit će rata.
Ari je sišao s uma. Pustit će Rimljane da pokolju njegov narod kao svinje.
On ovdje neće biti siguran.
Ti bijedni, stari, kukavički gade!
Da se više nikad nisi tako obratila svome mužu.
Pa da.
Ti jesi moj muž, Segeste.
Vjenčali smo se dok si nešto vrijedio.
Doći će do rata, a ti želiš pobjeći.
Kamo? Natrag u onu rupčagu?
Ne, Segeste! Pobrini se da završimo na pobjedničkoj strani!
Duguješ mi to jer sam ti sve dala.
Sve!
Sve?
Stvarno si spremna sve dati za ovo?
Što je?
Izgubio si se?
Ne. Samo što ne znam točno kamo…
Izgubio si se.
Ne, nisam se…
Nisam se iz…
Ja mogu slijep jahati kroz ovu šumu.
Vidiš ono brdo?
Iza je čistina na kojoj sam ubio svog prvog vepra.
To je prije bio praščić.
Ondje je rijeka. Prijeđemo je,
pa jašemo prema zalasku sunca, pa u podnožje brda. Eto.
Izgubljen? Baš!
Germaniče.
Mogu ti pomoći.
Germaniče…
Pomoći mi?
-Pomoći mi? -Aha.
Kako?
Marbod ima 70 000 ljudi.
Poznajem Marboda. Poznajem Arminija.
Svi smo kao braća, rođeni ovdje i odrasli u Rimu.
„Rođeni ovdje i odrasli u Rimu”?
Pristup ti se mijenja ovisno o onome što ti najviše odgovara.
Germaniče,
ja znam kako ti ljudi razmišljaju.
-To mi je u krvi! -Da. U barbarskoj krvi.
Upravo je u tome problem.
Tiberije je pogriješio.
Ti si donio slavu Rimu.
A ja sam ti pomogao.
Sada ti pomozi meni.
Tiberije nije pogriješio.
Rim je sakrosanktan.
I ja bih umro da ga zaštitim.
A ti,
ti čuvaš samo sebe i prezireš ono što jesi.
I zato te i Rim prezire.
Znaj tko si, Flave.
Arminije je izdao Rim.
Tvoja je krv izdala Rim.
Sam si to rekao.
Ono što ti teče venama tvoja je barbarska krv.
Ti si barbar.
Izbavi me!
Izbavi me odavde!
Germaniče.
Izbavi me odavde!
Germaniče!
Ako neprimjetno dođemo do čistine…
Naravno da hoćemo.
Ako nam to uspije,
moramo pretrčati otvoreno polje,
a strijelci bi nas odmah sve poskidali.
A onda treba prijeći palisade.
Ono nam je ulaz.
Ući ćemo kao vojnici. Pretvarat ćemo se da smo postrojba.
Trebamo oklop, odore, možda stijeg.
A onda?
Otvaramo vrata iznutra.
A onda?
Prvo skupimo nekoliko odora.
Ne, hvala.
Bar se to nije promijenilo.
-Što? -Ponašaš se kao da je sve u redu.
Da, shvaćam da moraš biti jaka za svoje pleme, ali…
kad smo samo nas dvoje? U šumi?
Što hoćeš reći?
Ari…
Ari ima pravo.
Markomani će te slijediti. Svi će te slijediti.
Ali ne iz razloga koje je Ari naveo.
Slijedit će te jer…
ti ne počinješ jesti dok se svi ostali ne zasite.
Stvarno to radim?
Ovdje je riječ o Ariju.
Ne.
Ovdje je riječ…
o tome da sam, nakon svih ovih godina, shvatio zašto si takva kakva jesi.
Što je ovo?
To je blato.
Ne.
Ovo smo mi.
Naši preci.
Bitno što je nekoć bilo ovdje.
I što je danas ovdje.
I što će biti ovdje za tisuću ljeta ako otjeramo Rimljane.
Mi, Folkwine.
Svi mi.
Ti stvarno vjeruješ
u nešto veće?
Jesi li zato odabrala Arija?
Folkwine…
Gdje god ti bio…
bilo da se skrivaš u najudaljenijim planinama ili…
hodaš na drugi kraj svijeta…
uvijek ćeš mi biti onaj najbliži.
Koji me najbolje poznaje.
Kome ništa ne trebam skrivati.
I kome ništa ne mogu sakriti.
Voliš li ga?
Danas nemaš sreće.
Što si rekla, odakle si?
Iz Kartage.
Jesi li spreman umrijeti?
Stani!
Smiri se!
Smiri se.
Brzo!
Ne smiješ ga ubiti.
Ubio mi je oca!
-Trebamo ga. -Zaboravi!
Smiri se!
-Ne! Čekaj! -Ti?
Rasporit ću te, ti rimski štakore.
Folkwine, on je Arijev sin.
Arijev sin jedinac.
Molim te.
Što radiš ovdje?
Moram…
Moram vam nešto pokazati.
Pokazati što?
Dođite. Brzo!
Zašto bismo ti vjerovali?
Reci nam.
Jer ćemo inače svi umrijeti.
Prljavi barbari, bolje vam je da me pustite.
I preklinjete me za milost.
A zašto točno?
Dođite!
Jer je još vojnika na putu ovamo.
Više nego što ih možete nabrojiti.
I zbrisat će vas s lica zemlje.
Mislim da lažeš.
Naši izviđači nadziru sve puteve.
Oni ne stižu putevima.
Gotovi smo.
Prijevod titlova: Željko Torbica