NETFLIXOVA SERIJA
Stotine brodova. Dokle pogled seže.
Jedan dan jahanja odavde.
To je čitava legija. Barem 10 000 ljudi.
A tvoji ratnici, Marbode?
Ne možemo toliko čekati ako su tako blizu.
-Onda odmah napadnimo brodove. -A kako točno?
Znaš li uopće plivati? Jesi li ikad vidio takav brod?
-Što ćemo s Germanikom? -Tiberije neće pregovarati.
-I neće održati riječ. -Napadnimo prije dolaska brodova.
To mi se sviđa. Oduzmimo ptici gnijezdo.
Tiberije ih je zvao kao pojačanje.
Ako nestane logor koji su postavili radi nas…
Otići će.
Ali kako, Ari? I sam si rekao da nas je premalo.
Palisade, strijelci…
Nemamo šanse ni ući u logor.
-Ako i uđemo, njih je i dalje više. -Svaki od nas vrijedi tri Rimljana.
Divim se tvojoj hrabrosti, Thusnelda.
Velika si ratnica.
-I želiš se boriti… -Ne želim.
Nisam htjela ovaj rat.
Nije ga htio nitko od nas. Rimljani su nam ga donijeli.
Sve bih dala za pravi mir.
Ali nema mira bez slobode.
Zato ću učiniti sve,
ali zaista sve, za tu slobodu.
Lijepe riječi.
-Ali nemamo ratnike da ih potkrijepimo. -Onda ćemo mobilizirati sve koje imamo.
Čak i starce. Sve koji mogu držati mač.
Želiš povesti čitav svoj narod u bitku?
Mog naroda neće biti ne učinim li to.
Drago mi je što te opet vidim.
Što te vidim živog.
Borit ću se za Heruske, oče.
Učinit ću sve…
Ne mogu te opet izgubiti.
Ti si dijete.
Nisi ratnik.
Bar ne još.
-Djeci nije mjesto na bojištu. -Rimljani ne vide djecu.
Ne vide žene, muškarce…
Njima smo svi mi barbari.
Možda se ne znam boriti,
ali Rimljani to ne znaju.
Samo trebaju misliti da znam.
Moglo bi upaliti.
I hoće.
Tko je to?
Stoj!
Ne pucajte. Dolazim sam.
Imam informacije za zapovjednika.
Ja sam Segest.
Ako želite preživjeti,
dopustite mi da razgovaram s njim.
Idi reci prefektu.
Kao što rekoh,
želim utočište u Rimu i dovoljno zlata za pristojan život.
Nitko ne radi ovako nešto samo zbog zlata.
To bi rekao samo čovjek koji ima puno zlata,
gospodine.
Reci što imaš prije nego što te dam bičevati!
Oni znaju za brodove.
A Marbod će učiniti sve da osveti svoju ženu.
Zarobili su Germanika.
On je idiot.
Bio je idiot.
Nažalost.
Napast će vas.
Sutra.
Nazivaju vas liscem.
Liščeva jazbina uvijek ima drugi izlaz.
Ili čak treći.
Iako ih lisac ni ne treba.
Prije dvanaest ljeta…
U Kartagi.
Bio je kovač.
Ljubaznog lica.
Ne sjećam se.
Moja smrt to neće promijeniti.
Možda to nisam ni bio ja.
Jesi! To si bio ti!
Ja se sjećam.
Što onda želiš da kažem?
Želim da me moliš za oprost.
A ja želim da mi poližeš guzicu!
Ima tvoje usne, Thusnelda.
Tumeliče…
-Mogu li ga primiti? -Moramo se pripremiti.
Tumeliče.
Naravno.
Što se događa?
Hej, vojnici!
Tišina, izdajniče!
Pripreme idu dobro.
No nemamo informacije o njihovom broju.
Dok je god logor siguran za privezivanje brodova, bit ćemo dobro.
Na zapovijed, gospodine.
Dobro.
Ima li kakvih vijesti o Germaniku?
Nema. Sigurno ne želite da ga spasimo, gospodine?
Nitko neće ući ni izaći.
Sve dok brodovi ne stignu.
Mislim da me želiš ubiti.
Ali
također znaš da sam korisniji živ…
nego kao žrtva nekom sjećanju.
-Ne iskušavaj me. -Didona!
Lijepo spavaj, draga moja.
Večeras ćeš živjeti jer te trebamo.
Ali obećavam ti, sutra u ovo doba
odrezat ću tvoj prljavi rimski kurac
i baciti ga svinjama.
Lijepo spavaj,
dragi moj.
Didona!
Nemoj mi opet bježati.
Već jedanput jesi.
Bez pozdrava. Bez jedne riječi.
Nisam htjela upletati druge.
A najmanje tebe.
Ali to nije tako jednostavno.
Ti si spasila mene kad nisam imao nikoga.
Folkwine,
uvijek smo si govorili da si ništa ne dugujemo.
Pronađi svoj vlastiti put.
Sam.
Ali što ako…
moj put dovede do tebe?
Sutra se borimo.
Zajedno.
Onda ćemo oboje biti slobodni.
Gaj!
Zašto nije na drugoj strani?
I on ima pravo birati svoju sudbinu.
Počelo je!
Na istočna vrata!
Na oružje! Brzo!
Okupili su se u šumi na istočnoj strani.
Deset tisuća barbara.
Barem.
Kad će brodovi stići?
Večeras.
Za najviše nekoliko sati.
Žele prikriti svoju brojnost.
Žele sakriti koliko ih je malo.
Ili koliko ih je mnogo.
Germanik!
Brzo, otvori vrata!
Otvorite vrata!
Ovo je zamka! Napadaju s druge strane!
Na drugoj su strani!
Otvorite vrata!
Opet u napad!
Otvorite prokleta vrata!
Gdje je Tiberije?
Tiberije!
Marbode!
Marbode.
Žao mi je
zbog svega.
Pobjeći će!
Opet će pobjeći!
Ne, neće.
Folkwine, hej!
Folkwine.
Toliko sam te mrzio…
jer sam te jako volio.
Moraš mi nešto obećati, Ari.
Bilo što, prijatelju. Bilo što.
-Bilo što… -Moraš voljeti Tumelika.
Kao da je tvoj vlastiti sin.
Moraš ga voljeti kao što si volio mene.
Obećaj mi.
Obećaj mi!
Obećavam ti.
Folkwine.
Folkwine…
Oče!
Nitko te nije vidio…
Penji se na konja.
Penji se na konja!
Rimski vojnik bori se do kraja!
Bori se do smrti!
-Za Rim! -Vojnik!
Ne budući cezar!
Cezar mora znati kad bitku više ne vrijedi voditi!
Moji se ljudi bore!
Kakav to cezar napušta svoje ljude?
Germanija je samo jedna provincija. A ovaj je logor jedan od mnogih.
Jednog dana
možeš odlučiti spaliti čitavu Germaniju.
Ali samo ako…
odmah uzjašeš svog konja!
Za Rim!
Nije u redu, oče.
Folkwine!
Folkwine?
Brodovi se okreću!
Nas troje bili smo tako mladi kad je vuk napao.
Mislili smo da svijet pripada nama.
Ali vuk nas je naučio da je smrt uvijek blizu.
I zakleli smo se štititi jedni druge.
Do samog kraja.
Svijet je pun osvajača
i onih koji im stoje na putu.
I taman kad pomisliš da ti više ništa ne mogu uzeti,
pronaći će način da te opet uvuku u bitku.
Ansgare!
Što se dogodilo?
Ansgare!
Tumelik…
-Gdje je on? -Tumelik!
Ansgare!
Ljudi govore o slavi i časti u bitci.
Ali postoje samo život ili smrt.
Toliko je krvi proliveno.
Njihova i naša stapa se u blatu.
Donosimo djecu na ovaj svijet
u nadi da će njima biti bolji.
Život se nalazi u prazninama između bitaka.
Ondje ljubav može rasti.
Sumnjam da ćemo tako živjeti za tisuću ljeta.
Možda će se praznine povećati.
Ali sada smo ovdje.
Borimo se za slobodu našeg naroda.
I za slobodu naše djece.
Tumelik!
Rekla sam da ću dati sve za tu slobodu.
Stani!
Radije nemoj, Thusnelda.
Thusnelda!
Bit će mu dobro u Rimu.
Baci oružje.
Nisam imala pojma što to znači.
Odradio sam svoj dio.
Ja volim izdaje.
Ali mrzim izdajnike.
Ali imali smo dogovor.
Majku i dijete ne treba razdvajati.
Ideš s nama u Rim.
Ali bogova mi, sutra ćemo biti slobodni.
Prijevod titlova: Željko Torbica