EN NETFLIX-SERIE
EN GAUMONT-PRODUKSJON
Hundrevis av båter. Så langt øyet kan se. Bare en dagstur unna.
Det er en hel legion. Minst 10 000 menn.
Hva med troppene dine, Marbod?
Vi kan ikke vente så lenge om de er så nære.
-Vi må angripe skipene umiddelbart. -Hvordan foreslår du at vi gjør det?
Kan du svømme? Har du sett et slikt skip?
Hva med Germanicus?
Tiberius vil ikke forhandle. Og han vil ikke holde løftet sitt.
Vi må angripe leiren før skipene ankommer.
Jeg liker det. Frarøve fuglen dens rede.
Tiberius kalte inn troppene som forsterkninger.
Hvis leiren de bruker mot oss, er borte…
Vil de snu.
Men hvordan, Ari? Du sa selv at vi er for få.
Palisader, bueskyttere…
Det er håpløst å komme inn.
-Selv om vi lykkes, er vi i undertall. -Vi er verdt tre romere hver.
Jeg beundrer motet ditt, Thusnelda. Du er en stor kriger.
-Og du vil slåss. -Jeg vil ikke slåss.
Jeg ville ikke ha denne krigen. Ingen av oss ville ha denne krigen.
Romerne brakte den til oss. Jeg ville gitt alt for fred.
Men det er ingen fred uten frihet.
Det er derfor jeg gjør hva som helst for denne friheten.
Kloke ord. Men vi har ikke nok blod til å følge dem opp med handling.
Da må vi bare mobilisere alle vi har. Selv de eldre.
Alle som kan holde et sverd.
Så du vil lede hele folket ut i kamp?
Hvis ikke har jeg ikke et folk lenger.
Hyggelig å se deg igjen.
Å se deg i live.
Jeg skal kjempe for cheruskerne, far.
-Jeg gjør alt jeg kan for å… -Hysj.
Jeg kan ikke miste deg igjen.
Du er et barn.
Du er ikke en kriger.
Ikke ennå.
-Barn hører ikke hjemme på slagmarken. -Romerne ser ingen barn.
Ingen kvinner, menn…
For dem er vi alle barbarer.
Jeg kan kanskje ikke slåss, men det vet ikke romerne.
De må bare tro at jeg kan det.
Det kan fungere.
Det vil det.
Hvem er det? Stopp!
Ikke skyt. Jeg kommer alene.
Jeg har informasjon til kommandanten.
Jeg er Segestes.
Hvis dere vil overleve, la meg snakke med ham.
Si det til prefekten.
Som jeg sa
vil jeg ha trygt tilhold i Roma og nok gull til et anstendig liv.
Ingen mann gjør noe slikt for bare gull.
Det er noe kun en mann med mye gull vil si.
Dominus.
Hva har du å si før jeg får deg pisket?
De vet om skipene.
Og Marbod vil gjøre alt for å hevne sin kone.
De har tatt Germanicus til fange.
Han er en idiot.
Han var en idiot.
Dessverre.
De skal angripe. I morgen.
De kaller deg en rev.
Reven har alltid en ekstra utgang i hiet, kanskje til og med en tredje.
Selv om han ikke trenger det.
For tolv somre siden.
I Kartago.
Han var smed.
Med et snilt ansikt.
Jeg husker ikke.
Å drepe meg vil ikke endre det.
-Kanskje det ikke engang var meg. -Det var det.
Jeg husker det.
Hva vil du at jeg skal si?
Du må be om tilgivelse.
Og du må slikke meg i ræva.
Han har leppene dine, Thusnelda.
Thumelicus…
-Kan jeg holde ham? -Vi må forberede oss.
Thumelicus.
Selvsagt.
Hva skjer?
Hei, menn!
Stille, forræder!
Forberedelsene går bra.
Men vi vet ikke hvor mange de er.
Bare leiren sikres slik at skipene får lagt til, går det bra.
Som du befaler, dominus.
Bra.
Noe nytt om Germanicus?
Ingenting. Er du sikker på at du ikke vil sende en gruppe for å redde ham?
Ingen går ut eller inn.
Ikke før skipene kommer.
Jeg tror du vil drepe meg,
men jeg tror også du vet at jeg er mer verdifull i live…
…enn som et offer for et minne.
Ikke frist meg.
Dido!
Sov godt, kjære.
Du overlever kvelden fordi vi trenger deg.
Men jeg lover deg at jeg i morgen
vil kutte av den romerske kuken din og mate grisene med den.
Sov godt, min kjære.
Dido!
Ikke forlat oss igjen.
Du har gjort det én gang.
Uten farvel. Uten et ord.
Jeg ville ikke involvere noen andre. Spesielt ikke deg.
Men det er ikke så enkelt.
Du reddet meg da jeg ikke hadde noen andre.
Folkwin, vi har alltid sagt
at vi ikke skylder hverandre noe.
Du må finne din egen vei.
Alene.
Hva om…
…min vei leder meg til deg?
I morgen kjemper vi.
Sammen.
Da blir vi begge fri.
Gaius! Hvorfor er han ikke på den andre siden?
Han har også rett til å velge sin egen skjebne.
Det er i gang! Til østporten!
Til våpen! Fort!
De har samlet seg i skogen på østsiden.
Ti tusen barbarer. Minst.
Når kommer skipene?
I kveld.
Det kan ikke ta mer enn noen få timer.
De prøver å dekke over antallet sitt.
Skjule hvor få de egentlig er.
Eller hvor mange de er.
Germanicus!
Fort, åpne porten!
Åpne porten!
Det er en felle! De angriper fra den andre siden.
De er på den andre siden!
Åpne porten!
Angrip igjen!
Åpne den fordømte porten!
Hvor er Tiberius?
Tiberius!
Marbod!
Marbod.
Unnskyld. For alt.
Han rømmer! Han slipper unna igjen!
Nei.
Folkwin. Hei.
Folkwin.
Jeg hatet deg så mye…
…fordi jeg elsket deg så høyt.
Du må love meg noe, Ari.
Hva som helst, min venn.
Du må elske Thumelicus…
…som om han var din sønn.
Du må elske ham slik du elsket meg.
Lov meg det.
Lov meg det!
Jeg lover.
Folkwin.
Far!
Ingen hadde sett deg og…
Kom deg på hesten.
Kom deg på hesten!
En romersk soldat kjemper til siste slutt! Til døden!
-For Roma! -Soldater gjør det!
Ikke en fremtidig cæsar!
Han må vite når en kamp ikke lenger er verdt å kjempe!
Mine menn kjemper!
Hva slags cæsar forlater mennene sine?
Germania er en av mange provinser. Denne leiren er en av mange.
En dag kan du bestemme deg for å brenne ned hele Germania.
Så lenge…
…du går på hesten nå.
For Roma!
Det er feil, far.
Folkwin?
Skipene snur!
Vi tre var så unge da ulven angrep. Vi trodde verden tilhørte oss.
Men ulven lærte oss at døden alltid er nær.
Og vi lovet å beskytte hverandre.
Til slutten.
Verden er full av erobrere, og av de som står i veien for dem.
Og akkurat når du tror det ikke er mer de kan ta,
finner de en måte å dra deg tilbake inn i kampen på.
Ansgar!
Hva har skjedd?
Hva har skjedd her?
Ansgar?
Thumelicus.
-Hva med ham? -Thumelicus!
Ansgar?
Folk snakker om ære i kamp.
Men det finnes bare liv eller død.
Så mye blod ble tapt.
Deres og vårt blandes inn i gjørmen.
Vi bringer barn inn i denne verden i håp om at den blir bedre for dem.
Livet finnes i hullene mellom kampene.
Hvor kjærlighet kan vokse.
Jeg tror ikke vi vil leve slik om tusen somre.
Kanskje hullene blir større.
Men vi lever her og nå.
Kjemper for vårt folks frihet.
For våre barns frihet.
Thumelicus.
Jeg sa jeg ville gi alt for denne friheten.
Stopp!
Ikke gjør det, Thusnelda.
Thusnelda.
Han klarer seg fint i Roma.
Slipp våpnene.
Jeg ante ikke hva det betød.
Jeg har gjort mitt.
Jeg elsker svik.
Men jeg hater forrædere.
Men vi hadde en avtale.
Mor og barn bør ikke skilles.
Du blir med oss til Roma.
Men så sant det fins guder, skal vi være fri i morgen.
Tekst: Trine Friis