EN NETFLIX-SERIE
Hundratals båtar. Så långt ögat kan nå.
Bara en dagsritt bort.
-Det är en hel legion. Minst 10 000 man. -Dina trupper då, Marbod?
Vi kan inte vänta på dem om båtarna är så nära.
-Vi måste anfalla skeppen omedelbart. -Hur ska vi göra det?
Kan du ens simma?
Har du nånsin sett ett sådant skepp?
Germanicus då?
Tiberius förhandlar inte. Och han håller inte sitt ord.
Vi måste anfalla lägret innan skeppen anländer.
Det passar mig. Vi berövar fågeln sitt bo.
Tiberius kallade in trupperna som förstärkning.
Om lägret de använder mot oss är borta…
De kommer att vända.
Men hur, Ari? Du sa själv att vi är för få.
Palissader, bågskyttar…
Det är lönlöst att försöka ta sig in. Även om vi skulle lyckas, är vi för få.
Var och en av oss är värd tre romare.
Jag beundrar ditt mod, Thusnelda.
-Du är en stor krigare och du vill strida. -Jag vill inte strida.
Jag ville inte ha krig. Ingen av oss ville väl ha det här kriget?
Romarna har lett oss in i det.
Jag skulle göra allt för en äkta fred.
Men utan frihet finns det ingen fred.
Det är därför jag kommer att göra allt, precis allt, för vår frihet.
Vackra ord.
Men vi har för få krigare.
Då får vi mobilisera allt vi har. Även de äldre.
Alla som kan hålla ett svärd.
Du vill alltså leda hela ditt folk i krig?
Annars kommer jag inte att ha något folk kvar.
Det är fint att se dig igen.
Att se att du lever.
Jag krigar för cheruskerna, far.
-Jag ska göra allt jag kan för att… -Tyst.
Jag kan inte förlora dig igen.
Du är ett barn.
Du är ingen krigare.
Inte än.
-Barn hör inte hemma på slagfältet. -Romare ser inte barn, kvinnor eller män.
För dem är vi bara barbarer.
Jag kan kanske inte kriga,
men det vet inte romarna.
De behöver bara tro att jag kan.
Det kan fungera.
Det kommer det att göra.
Vem är det? Halt!
Skjut inte. Jag kommer ensam.
Jag har information till befälhavaren.
Jag är Segestes.
Vill ni överleva, låter ni mig prata med honom.
Gå och säg till prefekten.
Som sagt…
Jag vill ha beskydd i Rom och nog guld för att leva ett anständigt liv.
Ingen gör något sådant endast för guld.
Så säger bara en man med mycket guld i sin ägo.
Dominus…
Vad har du att säga innan jag låter prygla dig?
De känner till skeppen.
Och Marbod gör vad som helst för att hämnas sin maka.
De har tagit Germanicus till fånga.
Han är en idiot.
Han var en idiot.
Dessvärre.
De kommer att anfalla. I morgon.
De säger att ni är en räv.
Ett rävgryt har alltid flera utgångar.
Även om det inte är nödvändigt.
För tolv somrar sedan.
I Karthago.
Han var smed.
Med ett vänligt ansikte.
Jag minns inte.
Att döda mig kommer inte att förändra något.
Det kanske inte ens var jag.
Det var det.
Jag minns.
Vad vill du att jag ska säga?
Du ska tigga och be om förlåtelse.
Och du ska slicka mig i röven.
Han har dina läppar, Thusnelda.
Thumelicus…
-Får jag hålla honom? -Vi måste förbereda oss.
Thumelicus.
Givetvis.
Vad händer?
Vad är det som händer?
Hallå!
Tystnad, förrädare!
Förberedelserna går bra.
Men vi har ingen information om hur många de är.
Om vi kan säkra lägret tills skeppen anländer, så klarar vi oss.
Som ni befaller, dominus.
Bra.
Några nyheter om Germanicus?
Ingenting. Vill ni verkligen inte skicka en trupp för att rädda honom?
Ingen passerar in eller ut.
Inte förrän skeppen anländer.
Jag tror att du vill döda mig…
Men…
Jag tror också att du vet att jag är mer värdefull levande…
…än som offer för ett gammalt minne.
Fresta mig inte.
Dido!
Sov gott, min älskling.
Du överlever i natt, för att vi behöver dig.
Men i morgon vid den här tiden,
har jag skurit av din smutsiga romarkuk och matat grisarna med den.
Sov gott…
…min älskling.
Dido!
Försvinn inte igen.
Det har du redan gjort en gång.
Utan farväl. Utan ett ord.
Jag ville inte blanda in någon annan. Allra minst dig.
Men det är inte så enkelt.
Du räddade mig, när jag inte hade någon annan.
Folkwin…
Vi har alltid sagt…
…att vi inte är skyldiga varandra något.
Du måste hitta din egen väg.
Ensam.
Men tänk om…
…mina vägar leder till dig?
I morgon strider vi.
Tillsammans.
Sen blir vi fria båda två.
Gaius! Varför är han inte på andra sidan?
Han har också rätt att välja sitt öde.
-Det har börjat! -Mot östra porten!
Till vapen! Skynda på!
De har samlats i östra delen av skogen.
Tiotusen barbarer. Minst.
När ankommer skeppen?
I kväll.
Det kan inte dröja längre än några timmar nu.
De försöker dölja sitt antal.
De vill dölja att de är så få.
Eller att de är många.
Germanicus!
Öppna porten!
Fort, öppna porten!
Öppna porten!
Det är en fälla!
De anfaller från andra sidan. De är på andra sidan!
Öppna porten!
Attackera igen!
Öppna den förbannade porten!
Var är Tiberius?
Tiberius!
Marbod!
Marbod.
Förlåt. För allting.
Han flyr! Han kommer undan igen!
Nej då.
Folkwin. Du…
Folkwin.
Jag hatade dig så mycket…
…för att jag älskade dig så mycket.
Du måste lova mig något, Ari.
Vad som helst, min vän. Vad som helst.
Du måste älska Thumelicus…
…som om han vore din son.
Du måste älska honom som du älskade mig.
Lova mig.
Lova mig!
Jag lovar.
Folkwin.
Folkwin…
Far!
Ingen hade sett dig, och…
Sitt upp till häst.
Sitt upp till häst!
En romersk soldat strider till slutet! In i döden!
-För Rom! -En soldat, ja!
Inte den framtida kejsaren.
Han ska veta när en strid inte längre är värd att utkämpa.
Mina män strider!
Vad för en kejsare överger sina män?
Germanien är en av många provinser. Det här lägret är ett av många läger.
En dag…
…har du makt att bränna ner hela Germanien.
Såvida…
…du sitter upp till häst nu.
För Rom!
Det är fel, far.
Folkwin?
Skeppen vänder om!
Vi tre var så unga när vargen attackerade.
Vi trodde att världen tillhörde oss.
Men vargen lärde oss att döden aldrig är långt borta.
Och vi lovade att skydda varandra.
Till slutet.
Världen är full av erövrande män,
och de som står i deras väg.
Och just när man tror att de inte kan ta något mer ifrån en,
hittar de ett sätt att dra en tillbaka in i striden.
Ansgar!
Vad har hänt?
Vad har hänt här?
Ansgar?
Ansgar!
Thumelicus…
-Vad är det med honom? -Thumelicus!
Ansgar?
Man pratar om härlighet och ära i strid.
Men det finns bara liv eller död.
Det spilldes så mycket blod.
Deras blod och vårt smälte samman i leran.
Vi sätter barn till världen…
…i hopp om att det ska bli bättre för dem.
Livet finns i luckorna mellan slagen.
Där kan kärlek växa.
Jag tror inte att vi lever så här om tusen somrar.
Kanske blir luckorna längre.
Men vi är här i nuet.
Och kämpar för vårt folks frihet.
För våra barns frihet.
Thumelicus.
Jag sa att jag skulle ge allt för vår frihet.
Stanna!
Bäst att du låter bli, Thusnelda.
Thusnelda…
Han får det bra i Rom.
Släpp dina vapen.
Jag visste inte vad det betydde.
Jag har gjort min del.
Jag älskar förräderi.
Men jag hatar förrädare.
Men…
Vi hade en överenskommelse.
Mor och barn ska inte vara åtskilda.
Du följer med oss till Rom.
Men jag svär vid gudarna… Imorgon kommer vi att vara fria.
Undertexter: Jenny Johansson