A NETFLIX SOROZATA
-Kér egy Whistledownt? -Ő! Kérek!
Legdrágább Nyájas Olvasó! Túl soká' voltunk távol egymástól.
Ám végre visszatértek London közkedvelt szereplői,
és velük együtt e sorok írója is.
Jó újra itthon!
Határozottan!
Az új szezon beköszöntével, természetesen, mindenki arra kíváncsi,
melyik ifjú debütáns ragyog majd valódi ékkőként.
Idén egészen ragyogó a felhozatal. Ott van mindjárt a ritka szépségű Miss
Malhotra, Azt mondják, igen jó parti.
Miss Stowellről azt mondják,
igen tehetséges ifjú hölgy.
-Ebből pedig rendeljen még, kevés lesz! -A szelíd Miss Hartigan bizonyára
elnyeri a finom lelkű udvarlók tetszését. Miss Kenworthy üdvözlendő jelölt, tele
van önbizalommal és karizmatikus egyéniség. És Miss Barragan az,
aki bizony kitűnik minden tömegből.
Rólam is írt! Hahh!
Úgy látom, virágzik az üzlet.
Nem csak az enyém.
És ne feledkezzünk meg arról sem,
hogy – ha egy kis izgalomra vágynánk – idén újabb Bridgerton-lányt vezetnek be
a társaságba.
-Semmit sem hallani! -Mert vélhetően tudja, hogy idekint
hallgatózunk. De biztos, minden rendben van.
Ahogy veled is rendben volt?
-Az idei év más lesz! Francesca… -Nagyon csendes.
Ühüm.
Tán néma ámulatba ejtette annak a hatalmas tollnak a szépsége. Úgy várom az enyémet!
Vagy tán lenyelte azt a nagy tollat.
Még nem vagytok készen?
-Ssssss! -Tudunk segíteni valamiben?
Megkérnéd, hogy aki odalent játszik, csendesedjen el, hogy halljak is valamit?
Megkérhetem, de aki játszik, az nem…?
-Ugyan ki más zongorázna ebben a házban? -Biztos nem én!
Francesca? Ó, itt vagy hát! Édes!
Francesca?
-Nem kell kiabálni! -Igen eredményesek voltak ezek a
bath-i zongoraleckék! Sokat fejlődtél!
Mégis, hogyan jöttél le? Egész reggel a szobád előtt álltam!
Korán keltem. Felöltöztem, reggeliztem, mert hát ez is csak egy újabb nap.
Induljunk!
Feleslegesen aggódtunk érte.
Ugye tudod, hogy melyik darabot játszotta? Mozart „Gyászindulóját".
Ó, jaj!
A hölgyek versengése mellett az is érdekes kérdés,
hogy melyik dzsentlmenből lesz végül a szezon főnyereménye.
Hisz' ifjú hölgyeinknek kell egy délceg ifiúr, akire kivethetik hálójukat.
De bárkikből is álljék össze idén az álompár, reméljük,
egymásra találásuk ígér nekünk némi izgalmat.
Miről megy a nagy csiripelés?
Úgy látszik, finom falatra bukkantak!
Csak nem…?
-Ez öcsénk! -Colin!
-Családom! -Ó!
Elnézést kérek a késésért! Feltartott a gyülekező tömeg. Nem is üdvözöltök?!
-Jól festesz! -Mm, ti is mind!
Eli.
Nem is számítottam rá!
-Jó, hogy együtt vagyunk! -Istenem!
-Együtt van az összes gyermekem. -Nem öltözöl át: Vagy…
Mert e sorok írója hamar ráun a status quóra.
-Mesélj nekünk a kalandjaidról! -Igen! Tavaly ilyenkor már mindent
tudtunk mediterrán megpróbáltatásaidról, mire megreggeliztünk.
Így igaz! Mely idegen ország napja alatt lett belőled ilyen stramm férfi?
Jártam vagy ezernyi helyen. Nem untatnálak a részletekkel.
Ide hallgass! Ki vagy te? És mit műveltél öcsénkkel?
Ez az utazás már nagyon rám fért. Végre kialakult bennem némi arányérzék.
-Hmm. -Nekem is kéne arányérzék.
Mi az?
Miss Anne Hartigan, bemutatja édesanyja, a méltóságos Lady Hartigan.
Miss Dolores Stowell.
Nem tetszettem neki!
Miss Clara Livingston.
Hozhatok némi frissítőt, Felség?
Inkább koporsót. Ma itt, ez az érdektelenség még idő előtt sírba visz, ha
-nem vigyázok. -Miss Sita Malhotra.
Miss Alexandra Moore, bemutatja édesanyja, a méltóságos Lady Moore.
Mióta szoktál te csak így beslisszanni?
Mióta szoktál te fodrosat hordani?
-Ha ez a szezon divatja! -Miss Natalie Green, bemutatja
édesanyja, a méltóságos Lady Green.
Ma bevezetlek a társaságba! Nem is örülsz neki?
De, hisz ez azt jelenti, hogy most már ismerkedhetek.
És talán végre elköltözhetnék.
Még csak egy hete jöttél meg Bath-ból, máris menekülnél tőlünk.
Dehogyis! Csak egy kis nyugalomra vágyom.
Nos, ez esetben, attól tartok, ez az egész szörnyen megterhelő lesz neked.
Tudod, még Daphne is…
Mama! Ne aggódj már annyit! Ha az otthoni káoszban nyugalmat lelek, akkor a
báli szezonban is elboldogulok.
Miss Francesca Bridgerton, bemutatja édesanyja,
a méltóságos özvegy Lady Bridgerton.
A Bridgerton-lány jön, Felség! Velük egyszer már szerencséje volt.
Miss Winifred Barragan, bemutatja édesanyja, a méltóságos Barragan báróné.
Nem is kérdés, a mi esküvőnk szebb volt a tiéteknél.
Szerintem a miénk igen remek volt.
Na, igen. Kevesebbel is beérik az idősebb arák.
Ha az arám azt szeretné, másodszor is elvenném. Harmadszor. Bármennyiszer, csak
-hogy boldoggá tegyem. -És elköltené rá a drága,
megboldogult Petunia nénikénk pénzét?
Még szerencse, hogy a néni meghalt.
-Igen, épp a nászutunk előtt. -Üm.
Én kedveltem Petuniát.
Hm. Meghiszem azt! Ő is ez a fajta unalmas, könyvmoly vénlány volt.
Nem is volt unalmas. Épp csak ti nem érdekeltétek.
Elég már! Ma végre régi fényünkben térünk vissza.
Anyagi helyzetünk rendeződött, és többé egy férfi sem dirigál nekünk.
Élvezzük ki ezt a napot!
Mi?
-Ó! -Fel!
Elmondjam, mit gondolok, asszonyom?
Mindig elmondja, Varley.
Khm. Ez a Petunia néni sztori. Nem azt a szegényt bántom.
De tényleg elhiszi bárki, hogy egy vénkisasszony,
akinek még egy lovaskocsija sem volt soha, egy egész vagyont hagyott önre?
Az ég szerelmére. Londonban senki sem ismerte
a körülményeit. Azt is gondolhatják,
hogy Petunia sok üveg érmét
dugdosott a padló alatt.
A csúf igazság mindig napvilágra kerül. De ne is hallgasson rám.
Á! Itt vagy hát! Akkor végeztél mára az álmodozással?
Hogyne! Induljunk!
Óh!
Merre lehet?
Nagyon érdekes, hogy ma nem választott gyémántot,, de hogy meg sem jelenik a
tiszteletére rendezett eseményen, az mégiscsak különös.
Ühüm.
Tényleg ennyi kívánnivalót hagytak maguk után a lányaink?
Most úgy tűnik, igen elfoglaltak.
Mi szél hozta vissza a városba? Egy konkrét cél?
Keres tán valamit? Vagy, valakit?
Ha azt kérdi, nősülni jöttem e vissza a szezonra,
félek, válaszom csalódást okoz. Ámbár, ha tanultam valamit utazásaimon,
akkor azt, hogy az ember sose mondja, hogy „soha".
De szép itt!
Ihatnánk valamit.
Jó.
Hölgyeim!
Ó, nahát! Csak nem a kis Penelope Featherington. És a ruhája színe megint…
Cressida!
Eloise! Megvagy hát! Már mindenütt kerestelek!
Én is téged! Gyere! Igyunk limonádét!! Hmm?
Ez pompás ötlet! Majd' szomjan halok! Isteni, hogy vége a vidéki nyárnak!
Az a nagy huzat, meg tágasság!
Ugye tudod, hogy az másnak „friss levegő"?
Én rám a te barátságod hatott frissítően. De mégiscsak Londonban érzem otthon magam.
Ccc. És a szezon is jobb lesz most, hogy mellettem vagy.
Így van!
Én kislánykorom óta álmodozom a leendő férjemről.
Legyen majd jóképű, romantikus, intelligens.
És jó házból való, és magas.
Nekem olyan férfi az álmom, aki verseket ír. De mindenekelőtt olyan,
akitől megremeg a térdem, ha csak rápillantok.
És önnek, Miss Francesca?
Khm. Ccc. Legyen kedves. Úgy vélem.
Ez alapvető. Ki akarna olyat, aki nem kedves?
Hogyne. Hát, persze.
Csak egy hete ért véget a nászút, és a fiam máris magára hagyta.
Távollétünkben feltornyosult a papírmunka Anthony asztalán. Az első bálig
talán utoléri magát.
Reménykedjünk benne. Már két húga is férjet keres, így csak most kezdődik az
igazi munka.
Francesca nyugodtnak tűnik. Gyakorlatias lány.
Ühüm. Igen, az, de gyakorlatiasságból nem lesz szerelem. Kíváncsian várom, hogy
alakul a sorsa.
És Eloise?
Én nem értem ezt az új barátságát.
Óh!
De tavaly addig sürgölődtem körülötte, hogy azzal majd' kiüldöztem a Társaságból.
Ezért inkább nem avatkozom be. Egyelőre.
Üm. Annyira jól ismeri minden gyermekét. Bárcsak olyan jó vikomtesz lennék, mint
-Ön. -Biztosra veszem, még le is pipál majd.
És ígérem, elköltözöm egy özvegyi lakba,
amint találok megfelelőt. Csak hát lefoglal, hogy két lányom is itt forog a
társaságban.
Nem kell aggódnia. Indiában az anya jóval az esküvő
után is a fiatalokkal lakik. Hálás vagyok, hogy mellettünk van.
Lady Bridgerton!
-Igen. -Igen. Ó, jaj!
-Jól érzik magukat az ünnepségen? -Remekül! Bár feltűnt,
hogy a királyné távol maradt.
Igen. Úgy találom, őfensége kissé zárkózott lett,
miután tavaly megcsalták az ösztönei. Ö… de, persze,
végső soron minden csodásan alakult. Én nem aggódnék.
Ezt mondja el a többi anyának is!
Hmm.
Meséljek? Önöknek,
sajnos, egy szót sem ejthetek utazásaimról.
Higgyék el, elalélnának. Nem tehetek ilyet.
Hogyan lehetséges, hogy még nem telt be a táncrendjük
az egész báli szezonra. Hisz' ragyogó virágszálak. Egytől egyig.
Kalandjaim története nem való ily ártatlan, ifjú füleknek.
Ha megosztanám akárcsak a legapróbb részletet
önökkel, el kéne, hogy vegyem önöket.
Mily gyönyörűséges hölgykoszorú! Ölre mennek önökért a férfiak.
Nekem esélyem sincs.
Arra ébredtünk, hogy meglépett az éj leple alatt.
Még a fegyvereit sem vitte magával. Sem engem.
Ó! Reméljük, hogy majd a következő
Lord Featheringtonnak lesz némi gerince. Vagy ez a tolvaj hajlam tán családi vonás?
Nem lesz következő Lord Featherington. Ugyanis a legutóbbi Lordunk hivatalosan is
ráhagyta az egész vagyont a lányaimra. Meg is kapják, amint valamelyikük fiút szül.
Hogy?
Micsoda?
Szerezzünk magunknak frissítőket? Netán valami erősebbet?
Pen! Öröm újra látni!
Tényleg?
Nagyon is! Mintha nem is hónapok, hanem évek teltek volna el!
Bizony, sok minden megváltozott.
Igen, tudom én. De ez volt a divat Párizsban!
Előkelően fest, ez viszont nem változott.
Jó, de ez akkor is csupán csak egy viselet.
Míg másoknál mélyebb változásokat fedeztem fel. Tévednék,
vagy tényleg Eloise sétált Cressida Cowperrel?
Mint mondta, az idő néha szélsebesen száll.
Miért nem árultad el, hogy egyikünk lehet az új Lady Featherington?
Mi értelme lenne külön megkérni titeket, hogy szüljetek fiút? Férjes
asszonyok vagytok! A péknek tán mondják, hogy süssön!
Valójában egyikünk fia lesz az új Lord Featherington. Mi szimplán csak az örökös
anyja lehetünk.
Egyikünk? Esélyesnek gondolod magad is? Nincs is férjed!
A lényeg, hogy én, mint a majdani örökös anyja elsőként a te poros
könyveidtől fogok megszabadulni. De csak miután lecseréltem mama csúf függönyeit.
Ne aggódj, tőlem maradhatnak a könyveid, a ruhatárban.
Ahh! Hisz az úgyis mindig üres lesz! Ki látogatna meg titeket?
Egyikőtök sem örököl semmit, ha nem indultok haza, és láttok dologhoz.
Nem mehetnénk át előbb egy pudingra? A te szakácsod jobb, mint a
miénk?
Kellett nektek rang nélküli férfit választani! Indulás!
Reméljük, hogy nem sietik el.
Vigasztal a tudat, hogy te mindig mellettem maradsz, és törődsz velem.
Ne lássak citrus színeket soha többé!
Igen savanyú színek. De mi ébresztett vágyat
e hirtelen jött váltásra?
El kell hagynom a szülői házat! Nem könnyű anyám szabályai szerint élni,
és a testvéreim…!
Hogy kitegyem magam a legádázabb vagy legbugyutább nő kénye kedvének?!
Férjet kell fognom, hogy elkerüljön e sors. Itt az idő.
Értem. És ki is szemelt netán már egy bizonyos udvarlót?
A valóság talaján maradnék. Legyen kedves, és maradjon meg mellette a saját életem.
Úgy egy új stílus perfekt megoldás.
Lehetne a legújabb párizsi divat szerint?
Ó, príma darab! Honnan való?
Egy mestertől, Marseille-ből.
-A parfümöm meg Párizsból? -És ez a pofás kis
kártyapakli? Spanyol a szöveg?
-Jártál franciáknál és spanyoloknál is? -Az én kottáim olaszok!
Hány városba jutottál el négy hónap alatt?
Már nem is számoltam.
Ne! Ezt ne itt, odakint! Ahol nem látja anyánk.
Francesca! Hol a nővéred? Eloise! Indulunk a szalonba! Ó, ez a család meg a
-pontosság! -Anyám! Ajándék, neked.
Köszönöm!
Ó, ez csodaszép! Igazán.
Jó ég! Most már tényleg elkésünk. Francesca! Eloise!
Eloise! Látom, te nem sietsz a szalonba. Hoztam neked valamit.
Á! Meg is van!
Egy könyvet. Ritka bajor gyűjtemény a jogok…
Ó, most épp olvasok valamit. A címe: „Emma".
Egy lektűr? Sosem voltál híve a lányregényeknek.
Talán változott az ízlésem. Eddig olyan nőkről olvastam szívesen,
akik kívülállóként próbáltak boldogulni. Ez viszont humoros, mélyreható.
Ír a barátság fájdalmairól. Életszerűbb.
És jól látom, barátság terén is változott az ízlésed?
Cressida meglepett ezen a nyáron. Kedves volt velem, ott vidéken, amikor más nem.
Na és Penelope?
Eltávolodtunk egymástól. Lady Whistledown tavaly
majdnem tönkre tett. A csatát elbuktam,
nincs kedvem a háborúhoz, átálltam a győztes oldalra. Akárcsak te,
ugyebár? Vagy tényleg ez az új éned?
Hmm. Egy férfi megtartja a titkait.
Hmm. Magányos lehet.
Te jó ég!
Úh!
Ké-kérem, várjon a kocsinál, Rae?
Reméltem, hogy összefutunk.
Ezt nehezen hiszem el. Lévén egész nyáron bujkáltál előlem.
Kerültem a társaságot, mert nem tudtam, akarsz-e látni.
És mert talán féltél, hogy leleplezem a kis titkod.
Hálás vagyok, hogy nem tetted.
Eloise! Annyira sajnálom ezt az egészet!
Azt, amit tettél, vagy hogy rájöttem, te írtad a mételyes cikkeket?
Talán nehéz megérteni, de amit tettem, azzal csak védeni…
Ne, nem kell a magyarázkodásod, pontosan azért őrzöm a titkodat, mert magam mögött
akarom tudni a múltat. Éld a magad életét, ahogyan én is.
Cressidával? Igaz barátnők lettetek?
A legjobbakat neked, Penelope!
A Madeira, uram!
Én aztán igazán nem bánok egy kis délutáni itókát, de mi az apropó?
Megköszönném, hogy vitted az ügyeket, míg nászúton voltam. Meglepett,
milyen akkurátus munkát végeztél.
Ezt most sértésnek vagy dicséretnek vegyem?
Tán is-is?
Megvallom, élveztem, hogy van feladatom. Így, hogy visszatértél, megint nem tudom,
hogy mit is kezdjek magammal.
Anyánk biztos listányi hölgyet tudna ajánlani neked.
Öcsém! Kérlek, vond magadra a figyelmét!
És téged azért hívtalak, hogy gratuláljak a sok új csodálódhoz.
Nekem ez nem feltétlen örömünnep.
Bridgerton urak! Elnézést a várokozásért! Csak úgy pezseg az üzlet.
Örömmel látjuk? Iszik velünk egyet?
Megbocsásson, de hív a nejem, ő nem várhat.
Will, Mr. Dundas minket keres.
Mr. Dundas! Elfogad egy italt?
Hah! Nem. Nem, köszönöm. Ah! Hamar végzünk.
Most, hogy mindketten itt vannak. Ismerte-e Mrs.
Mondrich a nagy-nagynénjét, Lady Kentet?
Kentet? Igen. Egyszer láttam, még gyerekként. Eléggé rideg hölgy.
És most még ridegebb lett, sajnos.
Ó! Elhunyt!?
Hagyott ránk valamit?
Nem, önökre nem hagyott semmit. A fiukra, Nicholasra hagyta mindenét.
Bár több kuzinja is közelebbi rokonságban állt vele, egyiknek sincs fiú gyermeke.
Így hát, Nicholas lesz Kent következő bárója.
Talán ránk fér egy jó ital.
-Ne rohanj oda! Még meghallja. -Akkor talán lábujjhegyen járjak?
-Üm. Ezt meg se halld! -Azt nem lehet!
Nagyon csendesek. Jobb lesz, ha tényleg megyünk inkább.
Üm. Hidd el, ami odakint zajlik, nem lehet oly fontos, mint ami idelent zajlik.
Örököst csinálunk.
De ugye tudod, hogy nem attól lesz örökösünk, amit épp most csinálunk.
Ccc. Valahol el kell kezdeni!
Ez az első hét, hogy vikomtesz vagyok ebben a házban.
Ma este lesz Lady Danbury bálja. Muszáj jó benyomást keltenem.
A NÉGY ÉVSZAK BÁLJA
Ma este kipróbálnék egy új frizurát.
Ááá!
Ó, Lady Danbury! Ismét felülmúlta önmagát.
Mint tudja, a szezon első bálja jelentős esemény,
és én ezt komolyan veszem.
Vajon miről ír Whistledown a következő számban.
Rém lagymatagon indul az idei szezon.
Ó, biztosan talál témát. Vagy kitalál valamit.
Párdon, kisasszony! Elkérhetem a köpenyét?
Hogyne, igen.
Mégsem kell semmit sem kitalálnia.
Mi?
Mindenki bennünket bámul?
Irigyek, szerelmem, hogy te az enyém vagy.
Minket néznek?
Nem is minket bámulnak!
Így elkölti a vagyonom, mielőtt megkapnám! Biztos ez a terve!
Ha ő efféle komor színeket akar viselni, hát szíve joga.
Erre mondtam a grófnőnek, hogy a hazámban mi nem…
Miss Featherington. Öröm önt látni.
Káprázatos az estélyije.
A-az öné is, Lordom.
Ö… Persze, nem estélyit visel, de káprázatos.
Öröm látni önöket ilyen decens öltözetekben,
amelyek nyilván nem estélyiruhák.
Ön őszintén élvezi a hímzést?
Természetesen. Nem lehet betelni a sokféle öltéssel.
Mondana példát?
Ha már így kéri! Van száröltés. Bevált, megbízható. Szalagöltés,
-laposöltés, láncöltés. -Francia csomó, a vakmerőbbeknek.
Ó, igen!
Sze-szeretek olvasni, nagyon is. Talán túlságosan is.
Anyám folyton nyaggat: Tedd le azt a könyvet! Ö, nem,
nem mintha bármi gond lenne az olvasással. Nem is értem,
mi baja vele. Önök szeretnek olvasni?
Huroköltés, tömőöltés. Ó! Kétfonalas láncöltés.
Önnek van kedvence, Miss Eloise?
Ho…? Mi…? Ja! A váltóöltés.
-Azzal még nem találkoztam. -Az olyan öltéstípus, amelyik
talán segít témát váltani. Csak…
Ó! Csak tréfál. Mily szellemes!
Ah!
-Esetleg… -Netán… Ó! Ö… elnézést!
Ö…ö…kérem! Folytassa, Lord Barnell!
Csak javasolnám, hogy vegyünk búcsút egymástól,
mert ha túl soká időzünk, még tollára vesz minket Lady Whistledown.
És ő ott? Ki a lány?
Az a lány, Fenség, ott Miss Penelope Featherington.
Már harmadik éve, hogy debütált.
De számos kiváló hölgyet találna Fenség az új
jelöltek között, ha figyelemre méltatná őket.
És miért is méltassam őket bármire?
Nos, a jó anyák kissé zaklatottak, amiért Fensége még nem
választott gyémántot.
A gyémánt épp attól értékes, hogy igen ritka kincs.
Egyetlen gyémánt-bál, és az aggódó anyák minden
évben gyémántot várnak.
Zebra-bált is tartottam. Zebrát is várnak évről évre?
Hm. Igaza van, Fenség. Ön még csak egyszer választott gyémántot. Hiszen az
első évben Lady Whistledown nevezte meg a gyémántot, és nem is tévedett a hercegnét
-illetően. -Hm.
Ühüm.
Miss Francesca! Mondja, milyen hobbikat űz?
Én zongorán játszom.
Nahát! Csodálatos! És mi más érdekli még?
A zongora kitölti szinte minden szabadidőm.
Ó, Lord Fife talán arra célzott, hogy mi van önben e hobbin kívül.
Arra. Mi az, amit vágyna? Mi az, amit megvet?
És mi-mitől ég?
Hát… Bátyám, úgy hallom, szólít. Elnézést, uraim. Egy pillanat.
Bátyám! Kérek kis időt magamban.
Hogyne!
-Ó! Drágám! Francesca jól van? -Hogyne, csak kért egy percet, ahogy
most én. És ez idő alatt megtáncoltatnám szépséges nejemet.
Érezzétek jól magatokat!
Hm. Beavatkozás.
Igen, az.
Penelope!
Gyorsan térj vissza a parkettre!
Gyorsan?
Aki petrezselymet árul, az könnyen itt ragadhat. Bárhogyan próbálkozik.
A petrezselyem legalább nem kérdi, mitől „égek". Hm.
Nem élvezted, hogy az urak beszélgetnek veled?
Vártam, hogy beszélgessenek! Azt nem vártam, hogy górcső alá vegyenek,
mintha csak valami ritka rovar lennék a lencséjük alatt.
Nem szívesen vonod magadra a figyelmet, igaz?
Nem igazán, nem.
Ettől lehetsz ritkaság. Minden Bridgerton arra született,
hogy feltűnést keltsen… valamilyen módon.
Én is kilógok a testvéreim közül.
Nehéz így élni, igaz?
A testvéreim csodásak. Mindegyik.
Tudom. Szerencséd van velük.
És szerencse az is, hogy így körüldonganak.
Még hogyha ez terhes is. Vagyunk páran, akik ezt nem ismerjük.
Miss Francesca. Felkérhetem?
Hogyne, Lordom!
Gyorsan térj vissza a parkettre! Aki petrezselymet árul,
az könnyen itt ragadhat.
Rosszul van, Miss Featherington?
Igen! Nem! Ö… semmi gond. Csak fejgörcs. Eh.
A jégkrémtől vagy annak a „szimpatikus" kisasszonynak a fintorától?
Óh! Ne aggódjon. Kijutott már nekem ezer
és egy lesújtó pillantás. E fintor szóra sem érdemes.
Ö… Lord Debling, ugyebár?
Viszont, úgy érzem,
ön egy pillantással le tudna sújtani bárkire, ha épp kedve tartja.
Én?
Ö, nos, úgy hiszem… dehogyis…
öö… bocsásson meg, nekem most… Ó!
Hah! Minő borzalom! Milyen ügyetlen vagyok! Őszinte bocsánatom!
Jó ég! Előfordulnak balesetek. Miss Featherington, hívok egy komornát,
hogy segítsen.
Hálásak lennénk érte!
Miss Cowper.
Kár, hogy nem erősebb anyagot választottál. Talán,
ha nem akartál volna spórolni a ruhán, most nem hasad fel.
Pen, én… Nagyon sajnálom.
Megesett bizony, hogy kimaradtam. Pen? Nem festett túl jól, igaz?
A Featherington-lány? Miért törődsz vele? Mesélj inkább mi történt azokon az
-éjeken. -Bármi is történt, azt kell, mondjam,
Bridgerton, hogy idén sokkal
szórakoztatóbb vagy.
Bocsássatok meg! Egy pillanat!
Máris, kisasszony! Hozd a kocsit Miss Featheringtonnak!
-Pen! -Colin! Mit keres idekint?
Csak levegőzöm. Hogyhogy már távozik? Főként, hogy a ruhája ily elbűvölő.
Kérem, ne élcelődjék!
Hogy én? Biztosíthatom, komolyan gondolom. Remekül áll ez a szín.
Jó éjt, Mr. Bridgerton.
-Kellhet egy kísérő? -A vénlányoknak már nem kell.
-De hisz' Ön nem vénlány. -Harmadik éve már, hogy esélyem sincs
férjet találni. Ön ezt minek nevezné?
Netán gond van? Pen? Úgy értem, köztünk. Írtam önnek, a nyár folyamán,
ahogyan mindig is, de ön nem válaszolt. Igaz, mások se nagyon, de… Jó,
ha ezt akarja, kimondom: hiányoltam.
Hogy hiányolt? Hiányolt, de nem udvarolna nekem. Igaz, Colin?
-Pen! Én… -Hallottam önt, tavaly a saját bálunkon.
Közölte mindenkivel, hogy sosem udvarolna Penelope Featheringtonnak.
Üm. Beszélhetnénk erről inkább négyszemközt?
Mert szégyell engem? Persze, hogy nem udvarolna! Rajtam nevet az úri kör, még ha
lecserélem is ruhatáram. De sose hittem volna, hogy ön is ily kegyetlen tud lenni.
LEGDRÁGÁBB NYÁJAS OLVASÓ! MIKOR A VÁLTOZÁS SZELE ÚJ IRÁNYBÓL FÚJ…
…HEVES…
…KIRÁLYNÉNK…
Jött egy, ö… úriember. Önt keresi, asszonyom.
Lady Featherington! Örömömre szolgál, hogy megismerhetem.
Jó napot, Mr…
Walter Dundas uraság.
A Korona megbízásából én biztosítom a zökkenőmentes
utódlást nemesi családjainkban.
Értem. És minek köszönhetjük látogatását?
Tudomásomra jutott, hogy kuzinja, Jack Featherington elhagyta a várost a család
-vagyonával. -Így volt. Kuzinom nagy
svindler. No, és megrögzött hazudozó.
Hmm. Birtokomban van e dokument, a kézjegyével,
miszerint a vagyon az egyik lányára száll, amint fiú utódot szül.
Ah, igen, az az irat. Az irat hiteles. Az álló óra is pontos egy nap kétszer.
Meglehetősen szokatlan helyzet. Várandós-e már valamelyik lánya?
Ó, már bármelyik nap befuthat az örömteli hír!
Értem. A Korona jelenleg nem tud más élő, férfi örökösről.
Igen nagy munka lenne átadni a birtokot egy másik családnak. Hm.
Nagy vircsaft lenne az a bérlőiknek, a Társaságnak, és, hah, no persze, nekem.
De ha előbb jönnék rá, hogy e praktikus kis irat netán hamis,
mint hogy egyik lánya megszülné az örököst,
akkor ez a vircsaft bizony elkerülhetetlen.
Nos, akkor jó hír, hogy a dokumentum nem hamisítvány,
és hogy lányaim boldog házasságban élnek.
Ez valóban örvendetes. Hamarosan újra meglátogatom önöket.
Hm. Milyen gyönyörű az otthona.
Szép napot.
Szerencsére idén nincs komoly konkurenciám.
Kivéve Francescát. Rá igen sokan felfigyeltek, úgy láttam.
De ahogy elbántam Penelope-val, abból mindenki értett. Egyetértesz?
Igen, biztos mindenki megértette a gonosz kis trükködet.
Elítéled? De hisz' nem szíveljük Penelope-t.
A tetted akkor is kegyetlen és szükségtelen volt.
Túl gyakran emlegeted, mekkora nehézséget okoz férjet találni.
De nem lehet, hogy segítene, ha nem lennél ennyire célzatos?
Nehézséget okoz férjet találni.
De még nagyobb nehézség barátra lelni.
A debütálásom óta nincs barátnőm. Igaz barátnőm. Kislányként volt.
De a társasági élet megbontja e kötelékeket.
Egymás ellen fordít minket.
És ebben én is bűnös voltam. Egyszer, kétszer.
Háromszor.
De igazad van. A Társaságnak nem célja, hogy összekovácsoljon bennünket.
De azt hittem, ez csak nekem tűnt fel.
Én kerestem a barátságod, mikor debütáltál. De nem kértél belőle.
Bár ezért nem hibáztatlak. Nem mindig voltam kedves.
De bármi okból szakítottál Penelopéval…
jól tetted; kicsit sem méltó a figyelmemre. Sem a tiédre.
Törődjünk inkább csak magunkkal! Jóval érdekesebbek vagyunk.
Hajlok rá, hogy egyetértsek.
Megjöttél!
Milyen volt a tárgyalás?
Ühm. Nem olyan jó, mint az ágyunk. Visszatérünk oda?
Üm.
Előbb beszélnünk kell még egy kényes ügyről.
Anyádról.
Tudom. Tudom, mindent megtesz,
hogy elodázza a költözést.
Még ma beszélek vele.
Vagy inkább mégse! Anyád nagyon élvezi az
életet vikomteszként. Én meg már eddig is évekig neveltem
Edwinát és vittem a Sharma-házat. És te is akkor vagy a legboldogabb,
ha nem nyomnak a vezetői terhek. Most az egyszer gondoljunk önmagunkra,
tartsanak még a mézes hetek.
Biztos ezt akarod?
Még egy életen át lehetünk vikomt és vikomtesz.
Engem most csakis egyetlen feladat izgat: csináljunk egy-két örököst. Hadd maradjon
-anyád még egy kicsit… -Egy percig sem akarok
tovább az anyámról beszélni.
Édesem!
Mesélj! Milyen volt az estéd? Hm? Élvezetes első bál volt?
Igen, megfelelő volt.
Édesem! Az efféle bálok olyanok, akár egy duett. Ha mással együtt játszol,
az bizony kiszolgáltatottá tesz, ami meglehet, kissé ijesztő, gondolom én.
De megéri vállalni, ha rátaláltál arra,
akivel kialakul egy meghökkentő
összhangzat.
Számomra nem ijesztőek a bálok. Sem a párkeresés. Ami nektek,
Daphne-nak és Anthony-nak megadatott, az irigylésre méltó, de nagyon ritka eset.
És nem biztos, hogy nekem is kell a remegő térd
vagy a meghökkentő összhangzat, ahogy te mondtad.
De nyitott szívvel fogadod a szerelmet, ha rád talál? Ugye?
Lássuk, mit hoz a sors!
Asszonyom! A vikomtesz kíván beszélni önnel.
Látogatója van.
Elnézést a zavarásért.
Elmehet.
És bocsánat a tavalyi kőszívű megjegyzésemért.
Fáj, hogy feldúltnak látom.
Nem kellett volna ide jönnie.
Én nagyot változtam tavaly óta. De egy biztos:
sosem szégyelltem, Pen. Sőt, épp ellenkezőleg.
Minden eseményen az ön társaságát kerestem, mert üdítően hat rám, és
sosem látott színekben festi elém a világot. Olyan
eszes, melegszívű. És büszkén nevezem jó barátomnak.
Nekem meg az fájt, hogy láttam, mily könnyedén tér vissza az úri körökbe.
Én évről évre azért imádkozom,
hogy effajta magabiztossággal jelenjek meg a házassági piacon, de mindhiába.
Nos, ha tényleg férjet keres, akkor hadd segítsek.
Mégis hogyan?
17 várost jártam meg a nyáron, és azt megtanultam, hogy a vonzerő tanítható.
Nem lehet ott velem minden bálon, hogy a fülembe suttogjon.
És nem is kellek. Megtanítom. És gyorsan beletanul, ez bizonyos.
Semmi mást nem szeretnék, mint visszanyerni a kegyét annak,
aki mellett tényleg mindig azt éreztem, érek valamit.
Mit válaszol?
-Azt várja, hogy kezet rázzunk? -Meglehet, hogy ez
szokatlan, de barátok vagyunk!?
Azok.
Hamarost jövök.
Ez a Whistledown?
Legdrágább Nyájas Olvasó! Amikor a változás szele új irányból fúj,
váratlan, heves és pusztító tud lenni. Főleg annak, kit készületlenül ér.
E sorok írója úgy látja, úri köreinket bizony alaposan felforgatja ez a szél.
Lord Kent!
Isten hozta új otthonában!
Míg mások tíz körömmel kapaszkodnak az ismert valóságba.
Legfőképp királynénk, aki még mindig nem választott gyémántot.
E sorok írója azon tűnődik, e hezitálás vajon az erő
vagy a félelem jele. Ha utóbbié, akkor hasztalan a sok múltbéli siker,
mert az idei elsőbálozók már tűkön ülve várják a szezont. Most ön lép, Fenség.
Úgy látom, Lady Whistledown újabb játékba kezdett.
Ah! És beszáll a játékban, Fenség?
Szeretek játszani. Kiváltképp azért, mert többnyire én nyerek.
Korán jött a Whistledown.
Most én olvasom, te szélkelep.
Bár, ha valaki, te biztos érdekesnek találod a mai számot.
Whistledownnak bőven van véleménye a te Bridgertonjaidról. Colinról konkrétan.
Bármit is állít róla, hát téved.
És, nem titok, e sorok írója is kész a játékra. Én nem félek a változástól. Tárt
karokkal fogadom. Egyesek pedig a változás terén kissé túlzásba is esnek.
Szép délutánt, húgom!
Hah! Bátyám! Neked is! Hol jártál?
Sehol! Mit olvasol?
Semmit!
Whistledownt. Rólad is írt.
Egyesek pedig a változás terén kissé túlzásba
is esnek, mint Mr. Colin Bridgerton,
aki egy teljesen megújult személyiséggel tért vissza közénk. De felmerül a kérdés,
hogy ez vajon a valódi énje, vagy csupán figyelemfelkeltésre szolgál.
És vajon Mr. Bridgerton tudja-e melyik?
Khm. Colin, jól vagy?
Hidegen hagy, mit hord össze rólam ez a nő.
De lejáratta Miss Thompsont, vagyis Lady Crane-t,
és tavaly kis híján téged is lejáratott. És én azt nem bocsátom meg. Soha.
És azt sejted netán, hogy ki lehet ő?
Azt nem. De elhiheted, ha valaha rájövök, garantáltan tönkre teszem egy életre.