Whistledowns avis.
Kjære leser,
vi har vært fra hverandre altfor lenge.
Endelig har Londons fasjonable sirkler
vendt tilbake, og det har denne forfatteren også.
Godt å være hjemme.
Det er det.
Idet ballsesongen begynner,
tenker alle på det samme:
Hvilken av årets debutanter skinner sterkest?
Årets meny ser fabelaktig ut.
Det er den utsøkte Miss Malhotra,
som sies å være et godt bytte.
Det ryktes at Miss Stowell
er en svært dyktig ung dame.
Den milde Miss Hartigan
vil nok falle i smak hos de lavmælte friere.
Miss Kenworthy blir populær, full av selvtillit og utstråling.
Og så har vi Miss Barragan, som helt klart vil bli lagt merke til.
Hun skrev navnet mitt!
Det ser ut som forretningen din blomstrer.
Din også.
Og la oss ikke glemme at om vi trenger litt spenning,
skal enda en Bridgerton debutere denne sesongen.
Jeg hører ikke noe.
Hun vet at vi lytter. Hun er helt sikkert frisk.
Slik som du var i fjor?
Dette er ikke i fjor.
-Francesca er… -Veldig stille.
Kanskje hun ble helt målbundet av den gigantiske fjæren.
Jeg gleder meg.
Kanskje hun har svelget den gigantiske fjæren.
-Er vi ikke klare? -Kan vi hjelpe med noe?
Kan du be den som spiller nede om å være stille, så jeg kan høre?
Jeg kan prøve, men er ikke det…
Hvem andre spiller pianoforte her i huset?
-I hvert fall ikke jeg. -Francesca?
Der er du jo. Kjære deg.
Francesca.
-Francesca. -Du trenger ikke rope.
Pianotimene i Bath har gitt resultater.
Du har blitt flink.
Hvordan kom du hit? Jeg har vært ved døren din i hele dag.
Jeg våknet tidlig. Kledde på meg. Frokost i haven. Bare en vanlig dag.
Skal vi gå?
Kanskje vi ikke må bekymre oss så mye.
Du vet vel hvilken melodi hun spilte? Sørgemarsj av Mozart.
Herregud.
I tillegg til debutantene
blir det interessant å se hvem av herrene som blir sesongens førstepremie.
Våre unge damer må jo ha noe vakkert å sikte mot.
Uansett hvem som blir årets par,
får vi håpe at kurtiseringen frembringer spenning og glede.
-Hva kvitrer de om? -Virker som de har sett et kjøttstykke.
-Er det… -Vår bror.
Colin.
Familie.
Beklager at jeg er sen. Satt fast i hilse-trafikk.
Vil dere ikke hilse på meg?
El.
Skal du ikke skifte, eller…
Denne forfatteren blir fort lei av status quo.
-Fortell oss om eventyrene dine. -Ja.
Sist du kom tilbake, hørte vi alt om reisen over Middelhavet
ved første frokost.
Nettopp. Under hvilken sol har du tilsynelatende blitt så sterk?
Ingen steder, overalt.
-Skal ikke kjede dere med detaljer. -Hvem er du?
-Hva har du gjort med broren vår? -Jeg trengte å være borte.
Jeg har fått nytt perspektiv.
Jeg vil gjerne ha… perspektiv.
Hva?
Miss Anne Hartigan,
presentert av sin mor, lady Hartigan.
Miss Dolores Stowell.
Hun hatet meg.
Umulig. Du var perfekt.
Miss Clara Livingston.
Skal jeg hente forfriskninger, Deres Majestet?
Kanskje en kiste. Kjedsomhet sender meg i graven når som helst.
Miss Alexandra Moore,
presentert av sin mor, lady Moore.
Når ble du en som bare glir inn?
Når ble du en med blondekjole?
-Det er sesongens stil. -Miss Natalie Green.
Presentert av sin mor, lady Green.
Det er din debut, Francesca. Er du ikke spent?
Det betyr vel at jeg kanskje møter noen.
Det ville være hyggelig å ha mitt eget hus.
Nettopp hjemme fra Bath og allerede ivrig etter å dra fra oss.
Nei. Jeg vil bare ha fred og ro.
Hvis du vil ha fred og ro, blir dette ganske overveldende.
Selv Daphne…
Mamma, ikke vær redd.
Om jeg klarer meg i vårt kaotiske hjem, finner jeg nok frem i ballsesongen.
Miss Francesca Bridgerton, presentert av sin mor,
enkefru lady Bridgerton.
Bridgerton-jenta, Deres Majestet. Du har hatt flaks med Bridgertons.
Miss Winifred Barragan,
presentert av sin mor, baronesse Barragan.
-Bryllupet vårt var mye vakrere enn deres. -Jeg syntes bryllupet vårt var bra.
Ja. Det sies at det er lett å imponere eldre bruder.
Om det gledet min brud, ville jeg giftet meg igjen.
Så mange ganger du vil for å gjøre deg lykkelig.
Bruke opp salige tante Petunias penger, Mr. Dankworth?
Gudskjelov at tante Petunia døde.
Akkurat i tide til bryllupsreisen.
-Jeg likte tante Petunia. -Selvsagt gjorde du det.
Hun var en peppermø som alltid leste.
Hun maste aldri. Hun brydde seg bare ikke om dere to.
Nok. I dag er vi tilbake i sosieteten med godt rykte, orden i finansene
og uten en mann som bestemmer alt.
La oss nyte denne dagen.
-Om jeg får være ærlig, frue. -Det er du alltid, Varley.
Tante Petunia-historien, ikke for å fornærme de døde,
men vil noen tro på at en peppermø
som ikke eide en eselvogn engang, ville etterlate seg en formue til dere?
For Guds skyld. Ingen i London kjente til henne.
For alt de vet, kunne hun ha gjemt mynter under gulvplankene.
Sannheten har det med å komme for en dag.
Men ikke hør på meg.
Der er du. Da er du vel endelig ferdig med dagdrømmene?
Ja. Skal vi gå?
Hvor er hun?
Å ikke velge en diamant på presentasjonen er én ting,
men å ikke dukke opp på et arrangement til hennes ære,
det er noe ganske annet.
Var våre piker virkelig så skuffende tidligere i dag?
De virker ganske… opptatt.
Er det noen grunn til at du er tilbake i byen?
Ser etter noe? Eller noen?
Spør du om jeg kom tilbake for å velge en kone,
blir svaret skuffende.
Er det én ting jeg har lært på reisene,
er det å forvente det uventede.
Å, se.
Det er Penelope Featherington. I en kjolefarge…
-Cressida. -Eloise!
-Der er du. Jeg har lett etter deg. -Og jeg deg.
Skal vi gå og hente limonade?
Utmerket idé. Jeg er meget tørst.
Er det ikke fint å være tilbake i byen?
Det er så tomt og trekkfullt på landet.
Du vet andre kaller det "frisk luft"?
Selvsagt. Å bli venner der var en gledelig overraskelse.
Men jeg føler meg mest hjemme i London.
Sesongen blir bedre sammen med deg.
Selvsagt.
Jeg har drømt om min fremtidige ektemann siden jeg var barn.
Han skulle være pen, romantisk, intelligent.
Ikke glem av god familie og høy.
Har alltid sett for meg en som skriver poesi. Men fremfor alt
må det kile i magen bare jeg ser på ham.
Og du, Miss Francesca?
Han bør vel være snill.
Ja, det sier seg selv. Man vil ikke ha en slem en.
Nei. Selvsagt ikke.
En uke etter bryllupsreisen
har min sønn allerede overlatt deg til deg selv.
At vi har vært borte, gjør at Anthonys papirarbeid går nesten til taket.
-Forhåpentligvis ferdig før første ball. -Vi får håpe det. Med to søstre
ute på ball denne sesongen, er arbeidet så vidt i gang.
Hun virker rimelig fattet? Ganske praktisk.
Det er hun, men praktisk er det motsatte av kjærlighet.
Det blir interessant å se hvordan det går.
Og Eloise?
Jeg forstår ikke det nye vennskapet.
Men jeg var så ivrig etter å hjelpe henne i fjor
at hun nesten forsvant fra sosieteten.
Så jeg blander meg ikke.
Foreløpig.
Du ser alltid barna dine så godt.
-Håper jeg blir halvparten så god. -Du blir en enda bedre vikomtesse.
Og beklager, jeg skal flytte til en egen bolig så snart jeg finner en.
Det er litt av en jobb med to jenter på ball samtidig.
Ikke vær redd.
Hjemme i India blir mødre boende lenge etter bryllupet.
Jeg er glad du er i nærheten.
Lady Bridgerton.
-Ja. -Ja. Kjære vene.
-Hygger du deg i dag? -Veldig.
Men dronningens fravær legges merke til.
Ja.
Hun vil vel være litt diskré etter at hun tok feil i fjor.
Men det endte jo godt.
Ikke vær redde.
Du burde si det til de andre mødrene.
Reisene mine? Jeg kan ikke dele mine reiseeventyr med dere.
Om jeg gjorde det, ville dere besvime.
Og det kan vi ikke ha noe av.
Hvordan er det mulig at dansekortene ikke er fulle av beilere ennå?
Dere blomstrer. Hver og en av dere.
Mine fortellinger fra utlandet passer seg ikke for yndige piker.
Om jeg fortalte bitte litt, måtte jeg giftet meg med dere.
For en rad med vakre damer.
Menn kommer til å slåss over dere.
Jeg har ingen sjanse.
Vi våknet og så at han hadde rømt.
Han stoppet ikke engang for å ta våpenskapet. Eller meg.
Vi får håpe at den som hevder å være
den neste lord Featherington har bedre moral. Eller er tyveri vanlig i slekten?
Faktisk kan ingen hevde noe, for den siste lord Featherington
testamenterte eiendommen til jentene mine.
Så snart en av dem får en arving.
Gjorde han det?
Skal vi ta noen forfriskninger? Kanskje noe sterkt?
Pen. Det er godt å se deg.
-Er det? -Virkelig.
Føles som jeg var borte i år, ikke måneder.
Mye er forandret på den tiden.
Jeg vet det, men det var på mote i Paris.
Du ser fornem ut. Men det har du alltid gjort.
Når alt kommer til alt, er det bare klær.
Men det ser ut som andre ting er totalt forandret.
Tar jeg feil, eller går Eloise arm i arm med Cressida Cowper?
Som du sa, noen ganger går tiden ganske fort.
Hvorfor sa du ikke at en av oss blir lady Featherington?
Hvorfor skulle jeg be en av dere lage en sønn?
Dere er begge gift. Må man lære bakeren å bake?
En av våre sønner blir den nye lord Featherington.
En av oss blir arvingens mor.
"En av oss"? Er du en del av kappløpet? Med hvilken mann?
Når jeg blir arvingens mor, skal de støvete bøkene fjernes først.
Etter at jeg har byttet ut mammas fæle gardiner.
Ikke vær redd. Du får ha bøkene dine… ved frakkene i gangen.
Der er det nok tomt, siden ingen vil besøke dere.
Ingen av dere arver noe om dere ikke går hjem og jobber med saken.
Kan vi ikke få dessert først? Din kokk er mye bedre enn vår.
Det er deres feil siden dere giftet dere med menn uten tittel. Gå!
Vi får håpe det tar tid.
Jeg trøster meg med at du alltid vil være her for å passe på meg.
Jeg vil ikke se en sitrusfarge igjen.
Sure farger.
Men hvorfor vil du plutselig endre det?
Jeg kan ikke bo hjemme lenger.
Det var vanskelig nok med min mors regler. Men mine søstre…
Å leve under den slemmeste eller dummeste personen jeg kjenner…
Jeg må få en mann før det skjer.
Tiden er inne.
Jeg forstår.
Har den unge damen en beiler i tankene?
Jeg vil være fornuftig.
En som er snill,
som lar meg ha et privatliv, av åpenbare grunner.
Da er en ny stil perfekt.
Kanskje noe lignende det de har på seg i Paris?
-Elsker den, bror! Hvor er den fra? -Marseille.
Er parfymen fra Paris?
Hvor er de pene kortene fra? Er dette spansk?
-Har du besøkt Frankrike og Spania? -Notene mine er italienske.
Hvor mange byer besøkte du på fire måneder?
Jeg kom ut av tellingen.
Nei. Ikke her inne. Ute, så moren vår ikke ser det.
Francesca, hvor er søsteren din?
Eloise! Tid for modisten.
-Kommer denne familien noen gang presis? -En gave til deg, mor.
Takk.
Det er nydelig.
Virkelig.
Kjære vene, vi er meget sene. Francesca.
Eloise!
Eloise. Du vil vel ikke skynde deg til modisten?
Jeg har noe til deg.
Her er den.
-En sjelden bok fra Bayern om rettigheter… -Jeg leser noe.
-Den heter Emma. -Romanen?
Du pleier ikke å like romanser.
Kanskje jeg har endret smak.
Tekstene jeg leste før, om kvinner som lykkes,
det var romansene.
Denne boken har humor og sannhet, vennskapets smerte.
Den er mer sannsynlig.
Og din smak i vennskap har endret seg også?
Cressida overrasket meg i sommer.
Hun var den eneste snille.
Og hva med Penelope?
Vi har vokst fra hverandre.
Lady Whistledown ødela nesten forrige sesong.
Jeg tapte kampen og orker ikke krige. Jeg er nå på vinnersiden.
Det er vel litt som deg?
Eller er dette den nye deg?
En mann kan ikke fortelle hemmeligheter.
Må være ensomt.
Kan du møte meg i vognen, Rae?
Jeg håpet å møte deg.
Virket ikke sånn da du gjemte deg på landet i sommer.
Jeg unngikk folk. Visste ikke om du ville se meg.
Kanskje du var redd jeg skulle røpe hemmeligheten.
Fint at du holder på den.
Eloise, jeg er så lei meg for alt.
For det du gjorde, eller at jeg oppdaget at du skrev fæle ting?
Jeg prøvde å beskytte…
Jeg trenger ingen forklaring.
Jeg har holdt på hemmeligheten fordi jeg ikke vil leve i fortiden.
Nå har du ditt liv, og jeg har mitt.
Med Cressida?
Er du virkelig venn med henne?
Jeg ønsker deg alt godt, Penelope.
Madeira, sir.
Jeg sier ikke nei til en tidlig drink, men hva er anledningen?
Takk for at du passet på mens jeg var på bryllupsreise.
Overraskende å se at alt er i orden.
Skal jeg bli rørt eller fornærmet?
Begge deler?
Det var faktisk fint å ha noe å gjøre.
Nå som du er tilbake, vet jeg ikke hva jeg skal gjøre.
Mor har en liste over damer til deg.
Bror, ta litt oppmerksomhet.
Og jeg inviterte deg hit for å gratulere med dine mange nye beundrere.
Skal det gjøre meg glad?
Bridgertons, beklager at jeg er sen.
Forretningen går godt.
Vi er glade for det. Vil du sitte?
Unnskyld meg. Konesaker først.
Mr. Dundas er her for å treffe oss, Will.
Mr. Dundas. Vil du ha en drink?
Nei takk.
Jeg skal være rask. Nå som dere begge er her.
Mrs. Mondrich, kjenner du til din grandtante, lady Kent?
Kent, ja.
Vi møttes en gang i min ungdom. En veldig kald dame.
Hun er kaldere nå, er jeg redd.
Er hun død?
Arver vi noe?
Dere arver ikke noe.
Deres sønn Nicholas arver alt.
Du har flere slektninger som er nærmere henne,
men ingen har guttebarn.
Derfor blir Nicholas den neste baronen av Kent.
Kanskje vi burde ta noen drinker.
Hun hører deg.
-Ignorer dem. -Jeg kan ikke det.
-Gå vekk! Hun hører deg. Stille. -Tro meg.
Det som skjer her, er viktigere enn det som skjer der.
Lager en arving.
Du vet vel
at det vi gjør nå, ikke er hvordan man lager en arving?
Vi må begynne et sted.
Det er første uke som vikomtesse i mitt nye hjem.
I kveld er det lady Danburys ball. Jeg må gjøre et godt inntrykk.
DE FIRE ÅRSTIDER-BALL 1815
Jeg vil gjerne prøve noe nytt i kveld.
Lady Danbury, du har overgått deg selv igjen.
Som du vet, er sesongens første ball viktig.
Jeg tar ikke lett på det.
Lurer på hva Whistledown skriver om neste gang.
Sesongen startet kjedelig.
Hun finner nok noe. Eller finner på noe.
Unnskyld meg, frøken. Vi tok ikke kappen din.
Ja, selvsagt.
Jeg tror ikke det blir nødvendig.
Stirrer alle på oss?
Sjalusi over at du nå er min.
Det er ikke oss de stirrer på.
Hun bruker min formue før jeg har den!
Det er det hun planlegger.
Om hun vil ha en så melankolsk farge, må hun gjerne det.
Jeg fortalte contessa at i mitt hjemland…
Miss Featherington. En glede å se deg.
For en slående kjole.
I like måte, min herre.
Ikke kjoledelen, så klart. Den første delen.
Det er en glede å se dere alle i livkjoler,
ikke ballkjoler, da.
Liker du faktisk å brodere?
Selvsagt. Det er så mye man kan gjøre.
For eksempel?
Siden du spør,
kontursting er jo alltid bra.
Tråklesøm, løpesøm, kjedesting.
Knutesting, om man føler seg modig.
Ja!
Jeg liker å lese.
Kanskje for mye. Mamma sier alltid jeg må legge fra meg bøkene.
Ikke at å lese er galt, så klart.
Vet ikke hva hun mener. Liker dere å lese?
Fjærsting, kjedesøm.
Løkkesting.
Har du et yndlingssting, Miss Eloise?
Hva… Øh, skiftesting.
Det kjenner jeg ikke.
Det skifter samtalen til noe annet enn broderi.
En spøk.
Så smart.
-Kanskje… -Jeg…
Unnskyld meg. Hva sa du, lord Barnell?
Jeg skulle si at kanskje vi burde dra,
så vi ikke blir for lenge og gir lady Whistledown noe å skrive om.
Og den. Hvem er hun?
Det, Deres Majestet, er Miss Penelope Featherington.
Dette er hennes tredje sesong.
Men det er flere flotte nye deltagere
for Deres Majestets gunst, om De vil beære dem.
Hvorfor skulle jeg beære dem?
Mødrene er litt engstelige over at De ikke har valgt en diamant.
En diamant er dyrebar fordi den er sjelden.
Jeg har ett diamantball,
og engstelige mødre forventer en diamant hvert år.
Jeg hadde sebraball en gang. Forventer de en ny sebra hvert år?
De har rett. De har bare valgt diamanten én gang.
Jeg tror det var lady Whistledown som valgte diamanten det første året.
Hun hadde rett om hertuginnen.
Miss Francesca, hva er du interessert i?
Jeg spiller pianoforte.
Det er fantastisk.
Og dine andre interesser?
Pianoforte tar mye av tiden min.
Lord Fife mener å spørre hvem du er, i tillegg til hobbyene?
Ja. Hva liker du?
Hva avskyr du?
Hva er det som driver deg?
Jeg…
Jeg tror broren min trenger meg.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Bror, jeg vil være alene litt.
Selvsagt.
Kjære vene. Er Francesca frisk?
Hun trengte bare litt tid, som meg.
Jeg vil gjerne bruke tiden til å danse med min vakre kone.
Hygg dere.
Innblanding.
Penelope.
-Du bør gå på dansegulvet igjen. -Bør jeg?
Er man blitt veggpryd, er det vanskelig å endre det.
Uansett hva man gjør.
Veggen spør iallfall ikke hva som driver meg.
Likte du ikke å snakke med herrene?
Jeg forventet samtale.
Ikke å bli undersøkt
som om jeg var et sjeldent insekt under et mikroskop.
Du liker ikke oppmerksomhet?
Nei, ikke egentlig.
Det gjør deg sjelden.
Det virker som om alle Bridgertons ble født for oppmerksomhet,
på en måte.
Jeg er også annerledes enn søsknene mine.
Kan være vanskelig, ikke sant?
Men de er vidunderlige, hver og en.
Ja. Du er heldig.
Og du er heldig som får mye oppmerksomhet.
Selv om det er slitsomt.
Noen av oss får lite.
Miss Francesca.
Skal vi danse?
Selvsagt, min herre.
Du bør komme deg på dansegulvet igjen.
Vanskelig å slutte å være veggpryd.
Går det bra, Miss Featherington?
Ja. Unnskyld meg. Vondt i hodet.
Av isen
eller den pene unge damen med fliret?
Ikke vær redd. Jeg har fått et uendelig antall stygge blikk.
Hennes var middelmådig.
Lord Debling, ikke sant?
Og hvorfor føler jeg at du selv
har evnen til å fryse folk, om du vil?
Jeg?
Vel, jeg…
Det har jeg ikke.
Unnskyld meg. Jeg…
Så pinlig! Jeg er så klønet.
-Jeg beklager så meget. -Du store.
Uhell kan skje. Miss Featherington, jeg finner en pike til å hjelpe deg.
Jeg setter pris på det.
Miss Cowper.
Synd at du ikke valgte noe sterkere.
Om du ikke hadde kjøpt så billig stoff, ville den kanskje ikke ha spjæret.
Pen, jeg er så lei for det.
Det ble kanskje noen sene kvelder.
Pen? Hun så ikke bra ut?
Featherington-jenta? Hvorfor bry seg? Jeg vil høre om de sene kveldene.
Uansett hva som skjedde, må jeg si du er mye morsommere i år.
Unnskyld meg.
Med en gang, frøken. Vognen til Miss Featherington!
Ja vel.
-Pen. -Colin.
Hva gjør du her ute?
Bare trekker litt frisk luft.
Hvorfor drar du så tidlig? Særlig i en så sjarmerende kjole.
-Ikke gjør narr. -Gjør jeg narr?
Jeg mener det. Fargen kler deg.
God natt.
-Ingen anstand? -Er jo peppermø.
Du er ingen peppermø.
Tre år på bryllupsmarkedet, uten utsikter. Hva kaller du det?
Er det noe galt, Pen? Mellom oss, mener jeg.
Jeg skrev til deg i sommer, som alltid,
og du svarte ikke. Svært få gjorde det.
Men om du skal få meg til å si det høyt:
Jeg savner deg.
Savner du meg?
Du savner meg, men vil aldri kurtisere meg, korrekt?
Pen, jeg…
Jeg hørte deg si det på mammas ball i fjor,
du sa til alle at du aldri vil kurtisere Penelope Featherington.
Vi bør snakke et annet sted.
Fordi jeg gjør deg flau?
Selvsagt vil du ikke kurtisere meg.
Sosieteten ler av meg, selv om jeg endrer alle klær.
Jeg trodde aldri at du, av alle mennesker, kunne være så slem.
KJÆRE LESER, NÅR TIDENE FORANDRER SEG
BRUTALT
DRONNING
JEG FRYKTER IKKE FORANDRING.
EN HELT NY PERSONLIGHET TRER FREM.
MR. COLIN BRIDGERTON.
Det er en mann her som vil treffe deg.
Lady Featherington, jeg er glad for å treffe deg.
God dag, herr…
Walter Dundas, esquire.
Jeg jobber for hoffet med å sikre
at arvelinjene går rett i våre store familier.
Jeg forstår.
Og hvorfor har vi gleden av dette besøket?
Jeg har hørt at din fetter Jack Featherington
nylig forlot byen med hele formuen.
Ja, sir. Fetteren min, svindleren.
Den mannen var en løgner.
Jeg har i min besittelse et dokument han signerte
der eiendommen går til en av dine døtre når hun får en mannlig arving.
Å ja, det dokumentet.
Dokumentet er gyldig.
Selv en ødelagt klokke går riktig to ganger om dagen.
En ganske uvanlig situasjon. Er noen av døtrene dine med barn?
Jeg håper de får gode nyheter snart.
Jeg forstår.
For øyeblikket kjenner ikke hoffet til noen annen mannlig arving.
Litt av en oppgave å overføre eiendommen til en annen familie.
Store omveltninger for Featherington-familien og samfunnet
og meg selv, faktisk.
Men finner jeg ut at dette beleilige dokumentet
er forfalsket før en av jentene dine får en arving,
blir omveltningene uunngåelige.
Ja vel,
men da er det jo bra at dokumentet ikke er forfalsket,
og at jentene mine elsker sine ektemenn.
Det er meget bra.
Jeg besøker dere igjen snart.
For et vakkert hjem.
Far vel.
Heldigvis har jeg ikke mye konkurranse denne sesongen.
Bortsett fra Francesca, som har vekket stor interesse.
Men jeg fikk gitt Penelope klar beskjed. Er du enig?
Jeg tror alle fikk beskjeden med det trikset der.
Likte du det ikke?
-Jeg trodde ikke vi likte Penelope. -Det du gjorde, var fælt og unødvendig.
Du snakker ofte om hvor vanskelig det har vært for deg å finne en ektemann.
Men hadde det ikke vært lettere om du var litt mindre… direkte?
Det har vært vanskelig å finne en mann.
Det har vært enda vanskeligere å finne en venn.
Har ikke hatt mange siden debuten.
Ikke ekte.
Jeg hadde det som liten.
Men ballsesongen kommer mellom unge damer,
den setter oss opp mot hverandre.
Jeg har vel falt for det…
en gang eller to.
Eller tre ganger.
Men du har rett.
Samfunnet ønsker ikke vennskap mellom oss. Jeg…
…trodde jeg var den eneste som la merke til det.
Jeg prøvde å være venn med deg i din første sesong.
Men du ville ikke.
Jeg klandrer deg ikke.
Jeg er ikke alltid snill.
Men hva nå Penelope gjorde da hun mistet deg som venn…
Du har rett.
Hun fortjener ikke min oppmerksomhet eller din.
La oss bare tenke på oss selv. Vi er mye mer interessante.
Jeg kan si meg enig.
Du er tilbake.
Hvordan var møtene?
Ikke så gode som sengen vår.
Skal vi gå tilbake til den?
Det er en sak jeg må snakke med deg om først.
Moren din.
Jeg vet det.
Hun gjør alt hun kan for å utsette flyttingen.
-Jeg snakker med henne i dag. -Kanskje ikke gjøre det?
Din mor er så glad i å være vikomtesse,
og jeg har allerede brukt mange år på å passe Edwina og Sharma-husholdningen.
Og jeg har aldri sett deg gladere enn da du var borte fra pliktene dine her.
Så hvorfor ikke sette oss selv først og forlenge hvetebrødsdagene?
Er du sikker?
Vi har hele livet på å være viscount og vikomtesse.
Den eneste plikten som interesserer meg nå,
er å lage en arving eller to.
-La moren din bo litt lenger. -Jeg vil ikke snakke…
…om min mor mer nå.
Kjære deg.
Hvordan gikk det i går kveld?
Likte du ditt første ball?
Det var… tilfredsstillende.
Kjære deg,
se på ballene som en duett.
Når du spiller med en annen, er det en viss sårbarhet
som kan være skremmende,
kan jeg tenke meg. Men det er verdt det
når du finner personen
-som du lager søt musikk med. -Jeg er ikke redd for ballene, mamma.
Eller å finne en partner.
Det du og far og Daphne og Anthony har,
er misunnelsesverdig, men sjeldent.
Og jeg vet ikke om jeg trenger
sommerfugler eller… søt musikk, som din metafor.
Men du vil i det minste være åpen hvis kjærligheten kommer.
Ja?
-Vi får se se hva som skjer. -Frue?
Vikomtessen ser etter deg.
Du har besøk, Miss.
Beklager å forstyrre.
Det går bra.
Jeg er så lei meg for min slemme kommentar i fjor.
-Det er vondt å se deg trist. -Da burde du kanskje ikke ha kommet.
Jeg er ikke den jeg var i fjor.
Jeg skammer meg ikke over deg. Det er heller motsatt, faktisk.
Jeg ser etter deg på alle sammenkomster, for jeg vet du gjør meg glad
og får meg til å se verden på en helt ny måte.
Du er smart og varm og…
Jeg er stolt over å ha deg som venn.
Det har vært opprørende…
…å se deg komme tilbake så lett.
Hvert år ber jeg om at jeg også får det slik
på bryllupsmarkedet, men det blir aldri behagelig.
Hvis en ektemann er det du søker,
la meg hjelpe deg.
Hjelpe meg hvordan?
Jeg var i 17 byer i sommer,
og jeg har lært at sjarm kan læres.
Colin, du kan ikke hviske meg i øret i alle ballsaler.
Du trenger ikke det.
Vi skal ha timer.
Og du mestrer det fort, helt sikkert.
Det er ikke noe jeg heller vil enn å gi en tjeneste tilbake til den som alltid
har fått meg til å føle meg… verdsatt.
-Hva sier du? -Skal jeg ta deg i hånden?
Det er kanskje uvanlig,
men… er vi ikke venner?
Venner.
Sees snart.
Er det Whistledown?
Kjære leser,
når tidene forandrer seg,
kan det føles plutselig, brutalt og dødelig.
Særlig for de uforberedte.
Denne forfatteren synes det virker som
at sosieteten vår forandrer seg når tidene forandrer seg, helt klart.
Lord Kent.
Velkommen til ditt nye hjem.
Mens andre klamrer seg fast til det de allerede kjenner.
Spesielt vår dronning, som ennå ikke har valgt en diamant.
Forfatteren lurer på om nølingen hennes
kommer av mot eller frykt.
Om det er det sistnevnte,
vil ikke tidligere prestasjoner gi henne stolthet
idet våre debutanter er klare for sesongens spill.
Deres serve, Deres Majestet.
Lady Whistledown har visst startet spillet sitt igjen.
Skal De spille, Deres Majestet?
Jeg elsker jo spill…
…siden jeg så ofte vinner.
Whistledown kom tidlig.
Jeg leser den. Er du gal?
Du av alle er nok interessert i dagens utgave, Penelope.
Lady Whistledown har mye å si om dine kjære Bridgertons.
Colin, faktisk.
Hva hun enn har sagt om ham, tar hun feil.
Denne forfatteren er også klar for spill.
Jeg frykter ikke forandring. Jeg omfavner det.
Og så er det noen
som tar forandring ett skritt for langt.
God dag, søster.
Bror! God dag.
Hvor var du?
Ingen steder. Hva leser du?
Ingenting.
Whistledown.
Du er nevnt.
Og så er det noen
som tar forandring ett skritt for langt,
som Mr. Colin Bridgerton,
som ser ut til å ha fått en helt ny personlighet.
Men man lurer på
om denne nye figuren er den ekte ham,
eller bare for å få oppmerksomhet?
Og vet Mr. Bridgerton det selv?
Hvordan går det?
Jeg blåser i hva hun skriver om meg.
Men sladder om Miss Thompson, jeg mener lady Crane,
og at din sesong nesten ble ødelagt i fjor,
det vil jeg aldri tilgi henne.
Vet du…
Vet du hvem hun kan være?
Nei. Men om jeg finner det ut, skal hennes liv bli ødelagt.
Tekst: HC