Je očividné, že diamanty nejsou zas tak vzácné.
To si myslím právě proto žádný nevybírám. Bez ohledu na to, kolik mi jich úzkostné
matky posílají.
Takže vám vůbec nevadí, co lady Whistledownová napsala, Veličenstvo?
To, že se bojím nějaký démant vybrat? Proč bych měla? Vím, že má loňská volba,
slečna Edwina, nakonec našla v cizině skvělého partnera.
Správně, Vaše Veličenstvo. Tak proč nepokračovat v tom báječném úspěchu?
Poskytnout Whistledownové přesně, co chce? Nikdy. Krom toho v letošní sezóně
jsem ani dost dívek neviděla. A jestli věnuji některé svou přízeň, pak pro to
musí udělat mnohem víc.
Rozumím.
Určitě bych měla vybrat někoho…
Kdo září?
Přesně tak.
-Hmm. -Můj démant by si měl najít nejlepší
partii sezóny a Whistledownová by si měla jednou pro vždy pamatovat,
že to ona by se měla bát.
Nejdražší čtenáři, říká se, že blázni se rozhodují rychle, ale moudří bdí a čekají.
Již před lety, slečna Hendersonová, o které se říkalo, že je na ocet,
triumfovala nad mnoha dívkami a vzala si hraběte Frasera. Slečna Danhemová byla
odsouzena se stát starou pannou, než si vzala barona Eelyho. A slečna Kathany
Sharmová ve svých pokročilých dvaceti šesti letech dokázala uchvátit srdce
-nikoho jiného než vikomta Bridgertona. -Dobré ráno.
Ještě že vám mamá dovolila si je vzít. Zrcadlo nikdy nelže.
Pravdou je, že to, co někdo odmítá jako obyčejný kámen, se časem ukáže být
drahokamem. A právě o tom se nový baron z Kentu a jeho rodina poučili tento týden.
Tudy je východní křídlo a zde západní. Nyní mne následujte…
Chlapci!
Nikdo na nic sahat!
Nahoře najdete knihovnu, stejně jako hudební pokoj,
přijímací salón, místnost na psaní a studovnu.
Kolik je tu celkem pokojů?
Dvacet sedm i s těmi pro sloužící.
Neobtěžujte paní Khannovou, nebo je všechny budete uklízet.
A toto je vaše ložnice, paní Mondrichová, právě naproti té pana Mondriche.
Oddělené?
Jistě. Tak je to zařízeno.
Jindy se to, co se zdálo být k nezaplacení, rozbije jako křehké sklo.
Neuvěřitelné. Panství Kent přešlo na boxerova nejstaršího. Co když nějaký kupec
nebo, nebo kominík bude další v řadě na to naše?
-Zahrajeme si hru. -Proč si dělat starosti,
madam. Jedné z dívek se to podaří.
Tak do toho. Och!
Och, bože můj!
Mamá, Rea mě doprovází do Rotten Row na vzduch.
-Máme moc práce. -Chytej!
Jedno ví tato autorka jistě. Že diamanty nejsou jediné drahokamy, co se třpytí.
Och. Raději by ses procházela s debutantkami, viď?
Ty bys chtěl bys vidět růst trávu? A nejsem to já, koho sledují.
Jen nechápu, kde jsou limity tvého nového postoje. Věšíš se na Cressidu, ale
ostatní dívky ignoruješ. Ve vlasech máš stuhu, ale co vějíř?
Proč jsem předmětem tvého zájmu já? Můj vzhled se nezměnil nejvíc.
Hm.
Neslíbil jsi Anthonymu, že dáš společnosti šanci?
Zase se k vám přidám.
Mohla bych si půjčit vějíř od některé z dam. Vypadá to, že bude teplo.
Tak, jak začneme? Možná existuje kniha, jak okouzlit?
Stojíš o mou pomoc potom, co Whistledownová napsala?
Nikdy se v nikom takhle nespletla. Nevšímejme si jí.
Správně. Dřív či později ji nachytají a my
dva si zatančíme na jejím hrobě. Tak už dost o knihách.
Pokud si chceš najít partnera, musíš se zabývat reálným životem.
Nejdřív bych chtěl znát tvé schopnosti.
Já žádné nemám.
Víš, jak mávat vějířem a mrkat řasami. Nic jiného v tom není.
Muži jsou prosté bytosti.
No, já asi ti to můžu ukázat,
Mně ne. Jim.
Pánové. Slečna Featheringtonová.
Je mi potěšením vás potkat. Máme… máme tak nádherné počasí. Takové…
Slečno Featheringtonovájste nějak… rozrušená.
Ne. A náhodou je mi dobře, mylorde.
Mm. Mm.
BRIDGERTONOVI
Včera večer prý do města přijel lord Courtenay.
Ano. Slyšela jsem, že je dost pohledný a velký milovník hudby.
Ano? Vážně? Pak by se možná hodil k Francesce.
Och, ale to není jediný. Lordi Petri a Godwin, ti oba jsou také velcí zastánci
-umění. -A také jsou hezcí?
Musíme mluvit se všemi.
Je dobré mít na výběr.
Můžete mít víc, než si myslíte. Důvodem, proč jsem k vám dnes přišla na čaj, je to,
že Její Veličenstvo se sezónou ještě zdaleka nekončí. Ještě stále hledá svůj
démant. Pod jiným jménem. Nicméně, má přání vidět víc.
Opravdu?
-Já tomu věřím. -Hmm?
-A může to být kdokoliv. -Kdokoliv?
Kdokoliv, kdo už jí byl představen.
Výborně. To se nám hodí.
Příprava na paní tohoto domu je únavná.
Mám brát tvou únavu jako dobré znamení? Že ses už konečně zapojila do, ech,
nutných činností?
Jen dnes ráno jsme s Albionem navštívili tři různá obchodní místa.
Obchodní místa? Co, co tím myslíš?
Ech, čalouníka, prodejce hedvábí a ať to Varlyová neslyší,
setkali jsme se s novou hospodyní. Asi pár věcí změním,
až se stanu novou lady Featheringtonovou.
Já si chci Varlyovou nechat.
Nemyslíte si, že tu obě dvě zapřahujete vůz před koně místo naopak?
Věřím, že máte všechny důvody doufat,
že obě už velmi brzy obdaříte tuto rodinu dědicem?
Mamá! Jak kruté. Eh, Albion i já jsme velmi vášniví. Jistě.
Dobře. A ty?
-Hm. Ten čaj je velmi hořký. -Kašli na čaj.
-Ano, mamá. Už jsme se navzájem poznávali. -No, to byste měli. Jak často?
Ech jednou. O svatební noci.
To si myslíš, že se ti v děloze dítě jen tak objeví? Musíte se spolu poznávat
častěji, abyste ho stvořili.
Ale já chci, aby se můj muž předváděl venku a ne v posteli. A ničí mi to účes.
Jestli chceš porazit sestru, musíš se víc snažit. Brzy bude úplněk.
Ten je vždy předzvěstí plodnosti. A já ti doporučuji to využít.
Už mám velké zpoždění.
Bylo to nádherné, Dámy.
Tak zase zítra?
Uvidíme.
Víš jistě, že chceš v lekcích pokračovat? Asi už si zjistil,
že jsem ztracený případ.
Pravdou je, že je nepotřebuješ.
Souhlasíš, jsem nepoučitelná.
Naopak, učíš se snadno. Prostě, už to nepotřebuješ. Sama víš, jak máš co udělat.
Ujišťuji tě, že ne.
Co naše první setkání? Tehdy jsem jel na koni, hleděl si svého,
když mě napadla ďábelsky žlutá pokrývka hlavy.
-Nebyla to má vina. Vítr mi ji strhl. -To je jedno. Pobavilo tě,
když jsem skončil v blátě.
Omluvila jsem se.
Ano. A tehdy jsi byla roztomilost sama. Škádlilas mě. Vlastně nemilosrdně.
A já vím proč.
Protože jsme byly děti. Než se dostavilo sebevědomí dospělosti.
Než jsme se začali bát, co si druzí myslí.
Coline, není možné být ve společnosti
a nestarat se, co si myslí. Je založená na posuzování druhých.
Víš, co jsem zjistil, když jsem byl v cizině?
Nikdo mě neznal. Nikdo netušil,
kdo bych mohl být. Byl jsem osvobozen od Colina Bridgertona,
muže ze společnosti. A začal jsem být sám sebou.
Žít podle toho,
jak tě společnost hodnotí, je past.
Svět se ti otevře, když se toho zbavíš.
To se ti lehce říká.
Dobrý den.
Proč chceš manžela?
Abych měla svobodu. A cítila se na světě příjemně.
Vidíš. A nalezení toho pocitu v sobě samé tě k tomu dovede. Co je tou jedinou věcí,
díky které se teď cítíš příjemně? A spokojeně.
Dřív to bývaly čaje u Bridgertonů. Jedno z míst,
kam jsem mohla jít bez garde a být sama sebou. Ale tato možnosti už tady není.
Je mi líto, jak to teď je mezi tebou a Eloise. Co se přesně stalo?
Musím domů.
Než si nás všimnou.
Je to!
Dlouho jsem obdivovala váš obchod přes výlohy, madam Delacroix, ale vstoupit sem
-je něco úplně jiného. -Ech. V poslední době máte
jistě mnoho nových potěšení, madam.
Víc jak 30 nových šatů, které zoufale potřebují upravit.
Ách. Prosila jsem zesnulou lady Kentovou, ať mi dovolí vytvořit něco víc
současného, ale zarytě trvala na staré módě.
Mm.
Možná byste chtěla utratit část nového jmění na něco mnohem víc odvážného.
Když se ve společnosti objeví nová tvář, je nejlepší ukázat, že ne všechno se mění.
Já rozumím vašemu váhání. Ale nezapomeňte,
že společnost prahne po novotě a je rozladěná,
a hladová, když ji nedostane.
Mm.
Modistka
Děvčata, podívejte ten krásný francouzský modrý satén. Ten určitě královnu upoutá.
Jsem ráda, že mamá věnuje svou pozornost tobě. Můžu hovory s nápadníky posunout o
-rok. Nebo ještě dýl, když taky vydržíš. -Hm.
Je mi líto, že tě musím zklamat, sestro,
ale vyhlídka na svatbu je jediné z této sezóny, co vítám.
Toužím najít vhodného nápadníka a skoncovat s matčinými intrikami,
jak zaujmout královnu.
Královnu mladé dámy této sezóny nezajímají.
Podle Lady Danburyové čeká, až ji někdo oslní.
O královninu přízeň se mohou ucházet i další. Pak bude jedno, co mamá vymyslí.
Slečno Hartiganová. Slečno Malhotrová. Mám pár informací, co vás budou zajímat.
Váháš, Hyacinte?
-Já neváhám. -A přesto pořád čekáme.
Mm. Možná máš štěstí, protože tě v posledním kole oškubala.
To je taktika.
Já jsem spokojená.
Teď váháš ty.
Chci si vyměnit.
-Och. -Ach.
Já v tomto kole končím.
-Zbabělče. -Já věděl, že má taktiku.
To jak Hyacint hraje vyžaduje víc mincí.
Určitě nepodvádíš?
Copak jsem kouzelník?
Hm. Když ano, nauč nás své triky.
Ne, děkuji. Ráda počkám.
-Penelope. Netrpělivě jsem tě očekával. -Díky, ale možná by pro mě bylo
lepší se s tebou setkat na trhu.
Tentokrát nepůjdeme na trh. Půjdeme do našeho salónku.
Ech, ale proč?
Na další lekci, ovšem.
-Ech, Coline mám garde je venku a Eloise… -Ta je venku u modistky
s Francescou a naší matkou.
-A zbytek tvoji rodiny? -Ti hrají karty na zahradě. Vidělas mou
rodinu hrát Pall-Mall. Tak víš, jak jsou soutěživí. Hyacint ráda vyhrává,
Gregory s ní nerad prohrává a Benedict si to nenechá ujít. Věř mi, ani jeden z
nich v nejbližší době od stolu neodejde.
Říkalas, jak je ti u nás dobře, tak budeme trénovat tady.
Bylo mi u Bridgertonových dobře. Ale tehdy.
Potřebujeme být někde sami. Tvé garde může počkat venku a my zatím budeme na plese.
A nezbláznil ses?
Představuj si to, Pen. U klavíru je kvartet a připravuje
se na pařížskou čtverylku. Tady na kanapi nějaké matky probírají
přednosti třeba ehm… dekorací.
Naproti, pánové žádají mladé dámy o tanec. A tady je stůl s limonádou,
kde teď začneme naši lekci.
Výborně.
Mám předstírat flirt s čelistou?
Ne. Se švihákem, kterého jsi potkala u občerstvení. Se mnou.
S tebou?
Ano. Na zkoušení jsem ten nejlepší. Nemusí ti být trapně. Mě už
-znáš. -Právě se budu cítit ještě
víc trapně, protože tě znám.
Hmm.
Promiň mi to. Jenže…
Hluboko uvnitř vím, že dokážu být chytrá a zábavná,
ale můj charakter se cestou od srdce k puse někam ztratí ajá zjistím,
že říkám něco špatně nebo spíš vůbec nic.
Zapomeň na špatně a dobře. Představ si, co bys mi řekla,
kdybych byl tvůj nápadník, aniž by ses musela bát toho
jak bych to mohl přijmout.
Tvé oči…
…mají pozoruhodný odstín modré. A nějak září ještě víc, když jsi laskavý.
Ehm, něco takového bych řekla, kdybys byl nápadník.
Eh.
-Mm. No, to bylo eh, hodně přímé. -Ech.
Věřím, že jsem jim prokázala velkou službu.
Pšt! Nechceš mamá vyprávěj o svých „skvělých službách".
-Eloise je tu. -Schováš se ve studovně.
„Nyní mohu s jistotou prohlásit, že Paříž má ty nejkrásnější ženy na světě."
"Jaké štěstí, že jsem jimi obklopen v ulicích,
lemovaných stromy v Le Marais, v krásných kavárnách podél Seiny,
kdy je město tiché, sám v noci. "
V těch chvílích o samotě,
kdy prsty sledují pihy od tváře ke klíční kosti nebo světlo hvězd tančí na kůži,
žasnu nad tím, jak je možné cítit takovou blízkost
a zároveň velkou dálku.
-Pen? Tys to četla? -Ne. To, to jsem nechtěla.
-Nechtěla jsi vzít můj deník a číst si ho? -Ne ne, neměla jsem to dělat.
Ne, neměla. Rozhodně to nebylo určeno cizím očím.
Kruci!
-Coline, tvá ruka! -To nic není.
Něco to je. Počkej.
Prosím, dovol.
Tvé psaní…
… je moc dobré.
Pro dnešek asi končíme.
Uvidím tě večer?
Jistě. Děkuji ti za tu lekci.
Nějaké ozdoby, madam?
Možná je jednoduchost lepší.
Nechcete se aspoň podívat?
Možná máme různý vkus v oblékání,
ale na krásné šperky měla lady z Kentu jistě oko.
Trápí tě něco?
Dnes u nás byla Penelope.
Mrzí mě to. Ale je dost nemožné vědět, jak se chovat, když nevím, co se mezi vámi
-stalo. -Odcizily jsme se.
Ano, to jsi říkala. Měl jsem ji tedy vyhnat?
Ne. Nechci, ať je bez přátel a zdá se, že jsi teď jediný, koho má.
Ale asi ne u nás v domě.
Jistě.
Jak se má?
-Penelope? -Teda nepotřebuji detaily, chci se
ujistit, že netrpí, nebo není sklíčená.
Netrpí, ani není sklíčená.
Vlastně si v této sezóně hledá manžela.
Ha. Manžela. Penelope?
Mhm.
To se jí nepodobá.
Možná se změnila.
-Doufám, že nehledá manžela v tobě? -Ne. Dávám jí společenské lekce.
Je to rozumné? Co když se někdo dozví, že jí pomáháš?
A kdo by jí měl pomáhat? Nemá mužského příbuzného.
Ano, ale ty jsi žádoucí nápadník. Jeden z nejžádanějších kupodivu. Nevypadalo by to
dobře.
Ne, to ne. A proto to nikomu neříkej.
Zdá se, že konečně začnou snažit.
Ano, Vaše Veličenstvo.
Možná, trochu moc.
Kéž by tvé pukrle bylo v prvním roce dost nízké.
Má drahá, měla bys vědět,
že ti v této sezóně nemám v úmyslu vnucovat nápadníky.
Ale možná by ses měla seznámit s dalšími mladými dámami,
aby byl tvůj okruh širší než jen slečna Kowperová.
Mám to v plánu.
Vážně?
Slečno Bridgertonová. Projdete se s námi kolem sálu?
Miluji změny k dobrému.
No. A rovnou dvě. Pozdravíme královnu?
Nepočkalo by to? Při čaji lady Danberyová zmínila milovníka hudby.
Myslím, že několik.
Začněme jedním a uvidíme, co dál.
Možná by se ti to hodilo.
Dobrý večer, pane Bridgertone. Pane Bridgertone.
Dámy. A další dámy.
Dnes loví ve smečkách.
Pane Bridgertone, ještě jsem vás neviděla tančit.
Nuže bratře? Zatančíš si?
Ano. Slečno Stowellová, mohu mít další tanec?
Pane Dankworthe, pane Finchi. Kde jsou vaše dámy?
V té nádherné přehlídce krásných dam jsem tu svoji někde ztratil.
Tu svou jsem poslal hledat zákusky.
Vaše žena je zákusek, pane Finchi.
Kdybyste si ji vychutnával jako to umíte s jídlem, možná by už čekala dítě.
Já beru Prudence jako bonbón. Delikátní a velice příjemný.
Pane Dankworthe, vy jste tak pěkný.
Ach.
Tak já vám je najdu.
Už ti někdo řekl, že tvá matka je dost děsivá?
Dobrý večer.
Co tvá ruka?
Hojí se. Díky tobě.
Odpusť, že jsem četla tvůj deník. Ale opravdu píšeš skvěle. Zdá se,
že s velkou lehkostí, což je obtížné.
Ráda bych si toho přečetla víc,
když dovolíš.
Mám pro tebe návrh. Budu si považovat, když oslovíš aspoň jednoho lorda.
Dobře. A vybereš ho?
Hm.
On. Lord Basilio.
-Lord Basilio je vikomt. -A ty jsi
Featheringtonová. Nezapomeň na to.
Je jen tvůj.
-Slečno Featheringtonová. -Och, lorde Basilio, vy jste tu též.
Správně. V těchto dnech si jen kultivuji rezervy.
Na to je život moc krátký či ne?
Lorde Basilio, je vám dobře? Asi nechápu.
Odešel tak rychle. Omluvte mě, slečno.
Pen? Co se stalo?
Nedávno mu pošel kůň.
-Děláš si srandu? -Nedělám. Coline!
Promiň mi. Eh. Nevěděl jsem. Ach. Snad už tu nikdo nemá smutek. Hmm.
Budem cválat kolem.
Coline!
Víš, já když se náhodou s někým nepohodnu, zjistila jsem,
že je nejlepší prostě předstírat, že je mrtvý.
No, já si myslím, že s Penelope není možné.
Leda, že by byla duch. Dnes byla u nás doma.
A co tam chtěla?
Zdá se, že Colin jí pomáhá najít manžela. Slíbily jsme si, že budeme staré
-panny. -To je od tvého bratra dost
skandální. A pro Penelope ještě víc.
No, možná pro ni nejsi mrtvá, ale její city k tobě se jasně změnily.
Ty tvoje bys taky měla změnit.
Ano. Máš pravdu.
Eloise máte zvláštní talent, kterým byste oslnila královnu?
Talent? Ne. Hmm. No, umím říkat špatné věci ve špatnou chvíli.
Učiteli francouzštiny jsem chtěla říct, že je milý. Ale řekla jsem, že je „sova.
Sova! Och, ne!
Pan Beaufort? Je dost chlupatý.
Bohužel, sovy mají peří, ne srst, tak i kdybych ho tou sovou chtěla urazit,
taky by se mi to nepovedlo. Nemůžu z nedostatku talentu vinit učitele.
Není to jejich vina, že jsem problémová studentka.
-Myslím, že jsme váš talent objevily. -Vskutku. Umíte zábavně
vyprávět. Povídejte dál.
Pane Bridgertone,jste vynikající tanečník.
Jsem poctěn, slečno Stowellová. Ach, eh, pokud mě omluvíte.
Už vím, proč do baru nikdo dlouho nepřišel.
Pane a paní Mondrichovi. Vítejte ve společnosti.
Stál jsem v ringu proti mužům, co mě mohli klidně zabít, ale musím přiznat, že
mnohem nervóznější jsem z dnešního tancování a konverzace.
Aspoň máš volné ruce. Já se sotva můžu pohnout.
Oba vypadáte skvěle. A nedejte se zastrašit.
Může to být nakonec příjemné, když se tomu nebudete bránit.
Zdá se, že jste se s tou mladou dámou dobře bavil. Dvoříte se jí?
Ne. Ne, ne. Slečna Stowellová je milá, ale já se jen tvářil, že neodolám.
Nevím jistě, ale myslím, že slečna bere váš experiment vážně.
Hm?
Hmm.
Promiňte. Musím si najít nějaké pití. Vaše situace mě totiž dost znervózňuje.
Jeden nevinný tanec a už vyšlete signál, že jste k dispozici.
Jak máme se ženou pochopit všechna pravidla této společnosti,
když je pořádně nechápe někdo, kdo se do ní narodil?
Vidíte ty dva? Lord a lady de Leonovi.
Považuje se za nezdvořilé tančit pořád s jedním partnerem,
ale ti dva se nemůžou utrhnout z parketu. A lord a lady Singerovi. Předpokládá se,
že si na plese dáte tak jeden, dva drinky,
ale tihle dva vždy vypijí nejméně celý sud.
Jsou opilí a veselí. A šťastní. Víte, co oba tyto páry spojuje?
Jsou manželé, jako vy dva.
Ta pravidla slouží k udržení manželského trhu. Ale jakmile splníte
svou funkci a najdete k sobě partnera pak jste volný.
Francesco, má drahá.
Lord Petri je docela oddán hudbě, tak jako ty, a slyšela jsem,
že hraje velmi dobře na čelo.
Vikomtka vdova mi lichotí. Má láska je jistě větší než má schopnost hrát.
Čelo je nádherný hudební nástroj.
Vskutku? Jakou hudbu máte ráda?
Tedy, v poslední době to byl Reese. Jeho tria pro piáno jsou krásná.
A Beethovenova Apassionata. Tu můžu poslouchat pořád.
To je velice expresivní hudba.
Jsem si jistý, že to trio napsal, aby vyjádřil své city ke slečně Ludwice.
-Nemyslíte, že je to z té hudby cítit? -Následujte mě, drahá.
Já, ech, nejvíce se mi líbí ty akordy.
Matka ve své přirozené pozici. Jako vždy sleduje dění zpovzdálí.
Lady Danberyová. Potom, co má Eloise loni klopýtla, jsem opatrná, že na další dceru
příliš tlačím, ale bojím se, že si Francesca beze mne vezme prvního, dost
dobrého nápadníka.
A nikdy nevystoupí ze své přirozené sféry.
Mm.
To je určitě velké dilema.
Možná bude nejlepší ji v její přirozené sféře nějakou dobu ponechat.
Já už možná čekám dědice. Musím jíst za dva.
Tvá arogance by za dva jistě vydala.
To už by stačilo. Proč se nedržíte svých manželů, které jsem vám s námahou
zajistila. Připravit si náladu na později.
S Albym jsme spolu dnes už leželi.
Proboha, nekřič tolik. Tady ne.
A co vy dva? Taky jste spolu?
Začali jsme. Jenomže Ach, mně se to nelíbí.
Ženská rozkoš je trochu víc jemnější než ta mužská. Víš,
muž ten zatímco muž se zasune…
Zasune se? Zasune se kam?
Proboha co s tím Finchem děláte?
Líbáme se, on pak vydá podivný zvuka pak si jde vyměnit kalhoty.
On má na sobě kalhoty?
-No jistě. -Proč musím být pořád trestána?
Unavuje mě, jak ty mladé začnou klopýtat, jen mě uvidí. Mám toho až dost. Měla bych
jít na odpočinek.
Eh, než odejdete viděla jste Gérarda, jak maluje v tom zadním pokoji? Myslím, že by
se vám to no zdálo brilantní.
Odchází. A to sotva s některou promluvila.
Konečně se můžu nacpat čokoládou, aniž bych byla nezdvořilá. Pardon.
Ani jsme neměly dost času ukázat, co umíme.
Ví aspoň některá dobrý klep?
No, zrovna mě žádný nenapadá.
Lorde Remingtone.
Slečno Featheringtonová. To máme krásný večer, viďte.
Zřejmě.
Slyšel jsem,
že královna ještě nevybrala démant a mladé dámy jsou z toho poněkud konsternované.
Plané klepy mě příliš nezajímají.
Pak jste rezolutnější člověk, než jsem já. Já klepy přímo miluju.
Neměl bych být tak horlivý, ale když mají doručit Whistledownovou,
sedím netrpělivě u dveří a čtu, hned jak dorazí.
Opravdu? Přiznávám, že se mi Whistledownová líbí.
Četla jste tu pasáž o hospodyni lady Carterové?
Že ji lady Houghtonová ukradla a proto lady Carterová není na seznamu
dnešních hostů.
-Pěkný večer, lorde Remingtone. -Ano, mylorde.
Coline, lord Remington mne požádal o návštěvu.
To je báječné. A líbí se ti?
Bavila jsem se. A moc.
Vím jistě, že on taky.
Je to nevídané, že slečna Featheringtonová tu
pomoc přijala. Politováníhodné. Řekla bych.
Je to od něj laskavé, ovšem asi až moc.
Ona si je prý velmi nejistá.
Takový dohazovač může bát přínosný.
Dámy, o čem si to šeptáte?
Milý lorde, říkaly jsme si s dámami,
proč by takový vybraný gentlemen jako vy pomáhal staré panně najít manžela?
Hlavně takové, která nemá žádnou naději na úspěch. Mm. Je to všechno dost smutné.
Musela být hodně zoufalá když potřebuje pomoc.
Pen, počkej!
Těším se, jestli o tom lady Whistledownová napíše.
Určitě to bude hlavní bod zájmu nového vydání.
Eloise! Řekla jsi někomu o Penelope?
-N-ne. Já jsem, ale nemyslela jsem to… -Takže jsi to řekla.
-Já, ehm, svěřila jsem to Cressidě. -Protože jsi jí věřila? Proč se přátelíš
s Cressidou místo s Penelope, to nikdy nepochopím. Co ti Penelope
udělala, že si zasloužila takové jednání?
To byla nádhera!
Promiňte, Veličenstvo. Udělala jsem si pauzu od toho plesu.
Protože vás vaše úsilí baví. Někdo,
kdo nepředvádí pro mne ale sám pro sebe.
Bravo.
Zářivé řekla bych.
Mylady.
Wille, co to děláš? Neměli bychom spát ve svých ložnicích?
Mně se ale nechce spát. Aspoň zatím ne. A když ano, tak budu spát tady, se svou
nádhernou ženou. Ne sám, v chladném, prázdném pokoji.
Slyšel jsi paní Khanovou. Takhle to bohatí nedělají. Nemůžeme…
Můžeme. Můžeme si dělat, co chceme, Alice. Tohle je náš život. Teď jsme
-vznešený šlechtický pár. -Náš syn je šlechtic.
Naše rodina je šlechtická.
Já se…
…víš, tak nějak bojím, že udělám něco špatně a zase
nám to všechno vezmou. Využili jsme své výhody,
ale všechno až dosud jsme si velmi tvrdě odpracovali.
A pořád myslím na to jak jsme si tohle zasloužili?
Nijak. Stejně jako všichni vikomtové, hrabata a baroni. Absolutně nijak.
Ale je to našetak si to spolu užijme. Konec chození po špičkách.
Konec spaní v oddělených ložnicích.
A žádné šaty po lady Kentové. Dobře.
Pryč se šaty lady Kentové. Pryč s těmi šaty.
-Ale ty její šperky si nechám. -To je ono.
Za svitu měsíce si člověk snadno splete noc s místem bezpečí.
A možná právě proto se včera obě sestry Featheringtonovy se svými muži vytratily
tak brzy. Nikdy však nesmíme zapomenout,
že i přes roušku noci nás stále někdo sleduje, po celou dobu.
Pardon, lady Danberyová. Dopis pro vás, madam.
Och. Díky.
Promiňte, že vyrušuji.
Uvědomte paní Walshovou. Vyřiďte jí, že budeme mít návštěvu.
Hm.
Hmm.
Víme, že jedna mladá dáma by si určitě přála,
aby její plány zůstaly před společností utajeny: Penelope Featheringtonová,
která si byla tak jistá, že sama si manžela nenajde,
že si na pomoc přizvala pana Colina Bridgertona. I když jsme věděli,
že vyhlídky na manželství slečny Featheringtonové
jsou přinejmenším mizivé, tímto skandálem jakékoli další
naděje myslím nadobro zmizí.
Eloise. Tady jsi.
Tohle jsi chtěla, aby se stalo?
-Vůbec nevím, o čem mluvíš. -Když rozšíříš klepy, o čemkoli, určitě
skončí u Whistledownové. To jistě víš. Možná to byl cíl. Rozšířit to, s čím jsem
se ti důvěrně sdělila. Musíš být za každou cenu krutá?
Nikomu jsem to tajemství nesdělila.
Slyšela jsem slečnu Livingstounovou jak to šeptá, vznášejíc se po sále.
Nebyla jsi diskrétní, když jsi mi o Penelope řekla.
Kdybys byla o svém dřívějším přátelství rozhodnější,
neměla bys potřebu pomlouvat.
Oceňuji tu tvou poznámku o krutosti,
ale asi by sis radši měla najít lupu a ne se dívat na mě.
Viděla jsi to?
-Řekni, že to není pravda. -Nemohu.
Och, Penelope. Jak můžeš být tak lehkomyslná?
Tato rodina už si zažila dost zájmu společnosti a teď tohle?
-Bylo pošetilé chtít nápadníka… -Víš, co je pošetilé? Ani na malý okamžik
neuvažovat o tom, co to přinese. Když sis koupila všechny ty šaty, myslela jsem, že
je to jen pro tvou zábavu a ne že si vážně můžeš myslet, že najdeš
manžela, teď, po třetím roce.
Život neprovdané není tak špatný. Věř mi,
že muži mohou často přinést víc problémů než zisku.
Autorku by nepřekvapilo,
pokud by se slečna Featheringtonová rozhodla
zůstat ve své rodině jednou pro vždy.
Slečno…
Máte návštěvu…
Co tady děláš?
Zaplatil jsem jí za diskrétnost. Musel jsem vidět, jak ti je.
Whistledownová.
-Je hnus, psát o tobě takhle. -Vždy píše o tom o čem všichni mluví.
Kdyby ne, bylo by to podezřelé. Popravdě si za to můžu sama. Smutná, hloupá
holka, co si myslí, že má šanci na lásku.
Takové věci neříkej.
Návrat do stínu bude možná to nejlepší.
Podle všeho může i malý záblesk světla vést
k té nejnebezpečnější emoci: naději. A jakmile se naděje ztratí,
dáma může být lehkomyslná.
Coline…
…můžu můžu mít prosbu?
Jistě.
Po…
…políbíš mě?
-Penelope… -Nemusí to nic znamenat, a nikdy po tobě
nebudu kvůli tomu nic chtít, ale už jsem skoro na ocet a nikdy mě nikdo
nepolíbil a asi nepolíbí. Zítra můžu umřít…
-Zítra určitě nezemřeš. -Ale mohla bych a to by mě zabilo.
-To už by si byla mrtvá. -Já nechci zemřít a nikdy nebýt políbená.
Prosím.
Coline. Děkuji.