‫מתברר שיהלומים הם לא כאלה נדירים.‬
‫וזו בדיוק הסיבה שלא אבחר יהלום,‬
‫ולא משנה כמה אבני חן‬ ‫האימהות הלהוטות ישלחו.‬
‫אז הדברים שליידי ויסלדאון כתבה‬ ‫לא מפריעים לך?‬
‫שהיא חושבת שאני חוששת לבחור יהלום?‬
‫למה שאחשוש?‬
‫שמעתי שבחירתי מהשנה שעברה, מיס אדווינה,‬
‫מצאה לה שידוך נהדר בחו״ל.‬
‫בהחלט, הוד מלכותך.‬
‫אז למה שלא תמשיכי להצליח?‬
‫ולתת לוויסלדאון בדיוק את מה שהיא רוצה?‬ ‫לא ולא.‬
‫חוץ מזה, לא ראיתי מספיק מבנות השנה.‬
‫כדי שאעניק למישהי את חסדיי,‬
‫עליה לעשות יותר כדי לזכות בהם.‬ ‫-הבנתי.‬
‫פשוט אבחר במישהי…‬
‫שנוצצת!‬
‫בדיוק.‬
‫הנוצצת שלי תמצא‬ ‫את השידוך הטוב ביותר של העונה,‬
‫וזה יזכיר לוויסלדאון, אחת ולתמיד,‬
‫שהיא זו שצריכה לחשוש.‬
‫קורא חביב,‬
‫אומרים שטיפשים ממהרים לשפוט,‬
‫בעוד הנבונים ממתינים.‬
‫לפני שנים, מיס הנדרסון,‬
‫שנחשבה פעם כ״רווקה על המדף״,‬
‫גברה על מתחרות רבות ונישאה לרוזן פרייזר.‬
‫מיס דנהם נחשבה כבר כרווקה זקנה‬
‫עד שהתחתנה עם הברון אילי.‬
‫ומיס קטאני שארמה,‬
‫בגיל המופלג עשרים־ושש,‬
‫עדיין הצליחה לכבוש את לבו‬
‫של הוויקונט ברידג׳רטון בכבודו ובעצמו.‬
‫טוב שאימא הסכימה‬ ‫לתת לך לשמור את השמלות שלך.‬
‫המראה לא משקרת.‬
‫האמת היא שמה שבעיני אחדים‬ ‫הוא סלע פשוט ותו לא,‬
‫מתגלה עם הזמן כאבן טובה.‬
‫זו עובדה שהברון קנט החדש ומשפחתו‬
‫עומדים לגלות בשבוע זה ממש.‬
‫מכאן, האגף המזרחי. האגף המערבי.‬
‫ואם תבואו בעקבותיי…‬
‫בנים!‬
‫לא לגעת בשום דבר.‬
‫למעלה נמצאת הספרייה שלכם,‬
‫וגם חדר המוזיקה, הטרקלין הפרטי,‬
‫חדר הכתיבה שלכם, וחדר העבודה.‬
‫כמה חדרים יש?‬
‫עשרים ושבעה, כולל מגורי המשרתים.‬
‫אל תציקו לגברת קאנה,‬ ‫אחרת תצטרכו לנקות אותם בעצמכם.‬
‫וזה חדר השינה שלך, גב׳ מונדריץ׳.‬
‫מול חדרו של מר מונדריץ׳.‬
‫חדרים נפרדים?‬ ‫-כמובן.‬
‫כך זה נעשה.‬
‫ברגעים אחרים, מה שנראה יקר מפז,‬
‫תחת לחץ, מתנפץ כמו זכוכית.‬
‫לא ייאמן.‬
‫אחוזת קנט הלכה לבנו של מתאגרף!‬
‫מה יקרה אם איזה חנווני,‬ ‫או מנקה ארובות, יירש את שלנו?‬
‫למה להדאיג את עצמך, גבירתי?‬ ‫אחת הבנות תספק את הסחורה.‬
‫אלוהים שישמור!‬
‫אימא, ריי תלווה אותי לרוטן רו‬ ‫כדי לנשום אוויר צח.‬
‫את לא רואה שאנחנו עסוקות?‬
‫מה שסופרת זו יודעת בוודאות‬
‫זה שיהלומים אינם האבנים היחידות שנוצצות.‬
‫היית מעדיפה לשוטט בחברת‬ ‫היוצאות האחרות לחברה?‬
‫היית רוצה לצפות בצמיחת הדשא?‬
‫ואני לא מושא הבהייה שלהן.‬
‫אינני מבין את מגבלות ההשקפה החדשה שלך.‬
‫את מיודדת עם קרסידה,‬ ‫אך לא מגלה עניין בבנות האחרות.‬
‫יש סרט בשיערך, אבל איפה המניפה שלך?‬ ‫-מדוע אני המושא לסקרנותך?‬
‫אני לא זו שהשתנתה יותר מכול.‬
‫לא הבטחת לאנתוני שתנסי לצאת לחברה?‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫אולי אחת מהן תוכל להשאיל לי מניפה.‬
‫נראה שיהיה יום חמים.‬
‫ובכן.‬
‫איך נתחיל?‬
‫אולי יש ספר על קסם אישי שאוכל לקרוא?‬
‫את בטוחה שאת רוצה בעזרתי,‬ ‫אחרי מה שליידי ויסלדאון כתבה?‬
‫היא מעולם לא טעתה כל כך.‬ ‫בוא לא נשים אליה לב.‬
‫אכן. במוקדם או במאוחר, היא תיתפס,‬
‫ואנחנו נרקוד ביום נפילתה.‬
‫ועכשיו, חסל סדר ספרים.‬
‫אם את רוצה למצוא לך שידוך,‬ ‫עלייך לקחת חלק בחיים האמיתיים.‬
‫ראשית אני רוצה לראות את כישורייך כפי שהם.‬
‫אבל אין לי כישורים.‬
‫את יודעת לנופף במניפה ולעפעף.‬
‫לרוב זה מספיק.‬
‫גברים הם יצורים פשוטים למדי.‬
‫אני מניחה שאוכל להראות לך.‬
‫לא לי.‬
‫להם.‬
‫רבותיי.‬ ‫דומני שאתם מכירים את מיס פת׳רינגטון.‬
‫כמה טוב לראות אתכם.‬
‫איזה מזג אוויר נפלא!‬
‫כזה…‬
‫מיס פת׳רינגטון, את נראית מוטרדת.‬
‫לא.‬
‫לא, סלחו לי, אני…‬
‫בסדר גמור, אדוני.‬
‫- ברידג׳רטון -‬
‫שמעתי שהלורד קורטני הגיע העירה אמש.‬
‫אכן.‬
‫הוא נאה ביותר, וחובב מוזיקה.‬
‫באמת? אולי הוא שידוך טוב לפרנצ׳סקה?‬
‫הוא לא היחיד.‬
‫גם הלורדים פטרי וגודווין‬ ‫הם תומכים גדולים באמנות.‬
‫גם הם יפי תואר?‬ ‫-אז עלייך לדבר עם שלושתם.‬
‫טוב שיש אפשרויות לבחירה.‬
‫אולי יותר משידוע לך.‬
‫הסיבה שבאתי היום לשתות תה‬
‫היא כדי לבשר לך כי הוד מעלתה‬ ‫עוד לא סיימה את העונה.‬
‫היא עדיין מחפשת את היהלום שלה,‬ ‫גם אם בשם אחר.‬
‫בכל מקרה, היא רוצה לראות עוד.‬
‫האמנם!‬
‫דומני שכן.‬
‫וזו יכולה להיות כל אחת.‬
‫כל אחת?‬
‫כל אחת שכבר יצאה לחברה.‬
‫ההכנות לתפקיד אדונית האחוזה מעייפות נורא.‬
‫לפרש את עייפותך כסימן טוב?‬
‫שעסקת ב… פעילויות הנדרשות?‬
‫אלביון ואני ביקרנו‬ ‫בשלושה בתי עסק שונים הבוקר.‬
‫בתי עסק? איזה מין בתי עסק?‬
‫רפד, סוחר משי, ו…‬
‫שווארלי לא תשמע,‬ ‫אבל פגישה עם סוכנת בית חדשה.‬
‫אולי ארצה לשנות כמה דברים‬ ‫כשאהיה ליידי פת׳רינגטון החדשה.‬
‫אבל אני רוצה לשמור את וארלי!‬
‫לא הייתן אומרות שאתן‬
‫רותמות את העגלה לפני הסוסים?‬
‫בטוחני שיש כל סיבה לקוות ששתיכן, עד מהרה,‬
‫תספקו למשפחה יורש.‬
‫אימא! איזו גסות.‬
‫אלביון ואני מלאי תשוקה, כמובן.‬
‫יופי. ואת?‬
‫התה הזה מר למדי.‬
‫לא חשוב התה.‬
‫כן, אימא. קיימנו יחסי אישות.‬
‫אני מקווה מאוד!‬
‫באיזו תדירות?‬
‫פעם אחת.‬
‫בליל הכלולות שלנו.‬
‫אתן חושבות שתינוקות‬ ‫פשוט מופיעים מאליהם ברחם?‬
‫אתם צריכים לקיים יחסי אישות‬ ‫לעתים קרובות כדי לעשות ילד.‬
‫אבל אני רוצה לצאת ולהשוויץ בבעלי,‬ ‫לא להיות במיטה.‬
‫וזה משטיח לי את השיער!‬
‫אם את רוצה להקדים את אחותך,‬ ‫את חייבת להתאמץ יותר.‬
‫ירח מלא עומד לעלות.‬
‫הוא מבשר פוריות.‬
‫אני מציעה שתנצלי אותו.‬
‫אני מאחר בהחלט.‬
‫היה נפלא, גבירותיי.‬
‫באותה שעה מחר?‬
‫אולי.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה להמשיך בשיעוריי?‬
‫לא אכעס אם אוכרז כמקרה אבוד.‬
‫האמת היא שאינך זקוקה לשיעור.‬
‫אתה מסכים. אי אפשר ללמד אותי.‬
‫אפשר בהחלט ללמד אותך.‬
‫פשוט אין לך צורך במורה.‬ ‫את כבר יודעת איך לעשות זאת.‬
‫אני מבטיחה לך שלא.‬
‫את זוכרת את מפגשנו הראשון?‬
‫רכבתי על הסוס שלי, שקוע בענייניי,‬
‫כשהותקפתי בידי כיסוי ראש צהוב מזעזע.‬
‫זו לא אשמתי שהרוח העיפה אותו מראשי.‬
‫רוח או לא, נראית מרוצה כשנחתתי בבוץ.‬
‫התנצלתי.‬
‫כן, ועשית זאת בקסם רב.‬
‫התגרית בי ללא רחמים, למעשה.‬
‫ונדמה לי שאני יודע מדוע.‬
‫מפני שהיינו ילדים.‬
‫לפני שהתבגרנו ורכשנו מודעות עצמית.‬
‫כשעוד לא היה לנו אכפת מה אחרים חושבים.‬
‫אי אפשר להיות בחברה‬ ‫ולא להתחשב במה שאחרים חושבים.‬
‫החברה כולה מורכבת משפיטתם של אחרים.‬
‫את יודעת מה נודע לי כשטיילתי בעולם?‬
‫אף אחד לא הכיר אותי.‬
‫אף אחד לא ידע מי אני אמור להיות.‬
‫השתחררתי לחלוטין מזהותי‬ ‫כקולין ברידג׳רטון המוכר לבון־טון.‬
‫וכך הפכתי להיות אני.‬
‫פן, לחיות כדי לזכות בהערכה מצד אחרים…‬ ‫זו מלכודת.‬
‫מן הרגע שאת משתחררת, העולם נפתח בפנייך.‬
‫מהתיאור שלך זה נשמע קל מאוד.‬
‫מדוע את מעוניינת בבעל?‬
‫כדי שאוכל לזכות בחופש שלי.‬
‫כדי שאוכל להרגיש בנוח בעולם.‬
‫הבנתי.‬
‫מציאת ביטחונך העצמי היא שתביא אותך לשם.‬
‫מהו הדבר היחיד בעולם‬ ‫שגורם לך להרגיש בנוח כעת?‬
‫חופשייה מדאגות?‬
‫בעבר, שעת התה בימי א׳ בבית ברידג׳רטון.‬
‫זה היה אחד המקומות היחידים‬ ‫בו יכולתי להיות אני, ללא מלווה. אבל…‬
‫האפשרות כבר אינה קיימת.‬
‫צר לי על הריחוק בינך ובין אלואיז.‬
‫מה קרה בדיוק?‬
‫מוטב שאחזור.‬
‫לפני שיבחינו בנו.‬
‫התפעלתי רבות מחנותך‬ ‫מבעד לחלונות, מדאם דלקרואה,‬
‫אך להיכנס לתוכה… זה תענוג אחר לגמרי.‬
‫לאחרונה נחשפת לתענוגות רבים אחרים,‬ ‫אני מתארת לעצמי.‬
‫יותר משלושים שמלות חדשות,‬ ‫כולן זקוקות נואשות לתיקונים.‬
‫התחננתי בפני ליידי קנט הקודמת‬
‫שתרשה לי לתפור לה משהו… עדכני יותר,‬
‫אך היא התעקשה על האופנות הישנות.‬
‫אולי תרצי לבזבז קצת מהונך החדש‬
‫על משהו מפואר יותר?‬
‫בתור הפרצוף החדש והלא־צפוי שבקרבם,‬
‫נדמה לי שמוטב להראות לבון־טון‬ ‫שלא הכול השתנה.‬
‫אני מבינה את היסוסך,‬
‫אך זכרי: הבון־טון ניזון מן החדש,‬
‫והוא רוגז כשהוא רעב.‬
‫בנות,‬
‫תראו את הסאטן הכחול הצרפתי המקסים הזה!‬
‫זה בהחלט ימשוך את עינה של המלכה.‬
‫אני כה שמחה‬ ‫שכל תשומת לבה של אימא מופנית אלייך.‬
‫אוכל לדחות את ההתעסקות עם מחזרים לעוד שנה.‬ ‫או יותר, אם גם את תתנגדי.‬
‫צר לי לאכזב אותך,‬
‫אך הסיכוי להינשא הוא ההיבט היחיד של העונה‬ ‫שאני מקדמת בברכה.‬
‫אשמח למצוא שידוך הולם וזהו,‬
‫לפני שאימא תצליח לעניין את המלכה בי.‬
‫חשבתי שהמלכה איבדה עניין בנערות העונה.‬
‫ליידי דנברי אומרת,‬ ‫״המלכה רק מחכה שיסחררו אותה״.‬
‫אולי אם יהיו אחרות‬ ‫שיתמודדו על עינה של המלכה,‬
‫המזימות של אימא לא ישנו דבר.‬
‫מיס הרטיגן.‬
‫מיס מלהוטרה.‬
‫יש לי מידע שאולי תרצו לדעת.‬
‫מהססת, הייסינת׳?‬
‫אינני מהססת.‬
‫ובכל זאת, אנו ממתינים.‬
‫ואולי זה מזלך הטוב.‬ ‫היא הביסה אותך ביד הקודמת.‬
‫יש לי אסטרטגיה לטווח ארוך.‬
‫אני מרוצה מהיד שלי.‬
‫עכשיו אתה מהסס.‬
‫ברצוני להחליף.‬
‫אני פורש מהסיבוב הזה.‬
‫פחדן!‬ ‫-אמרתי לך שיש לו אסטרטגיה.‬
‫נצטרך מטבעות נוספים.‬ ‫איך שהייסינת׳ משחקת…‬
‫את בטוחה שאת לא מרמה?‬ ‫-אתה חושב שאני קוסמת?‬
‫אם זה נכון, אנא למדי אותנו קסמים.‬
‫לא, תודה. אשמח לחכות פה.‬
‫פנלופי.‬
‫חיכיתי לביקורך בכיליון עיניים.‬
‫גם אני, אבל אולי מוטב שניפגש בשוק‬ ‫במקום שאבוא הנה.‬
‫לא נלך לשוק הפעם.‬
‫נלך לטרקלין של בית ברידג׳רטון.‬
‫אבל למה?‬
‫לשיעור הבא שלך, כמובן.‬
‫אבל קולין, המשרתת שלי בחוץ, ואלואיז…‬
‫יצאה לתופרת, בחברת פרנצ׳סקה ואימא שלנו.‬
‫ויתר בני המשפחה?‬
‫משחקים קלפים בגינה.‬
‫ראית את המשפחה שלי משחקת קרוקט.‬ ‫את יודעת כמה תחרותיים אנחנו.‬
‫הייסינת׳ אוהבת לנצח,‬ ‫גרגורי שונא להפסיד לה,‬
‫ובנדיקט מסרב להחמיץ את ההצגה.‬
‫סמכי עליי, אף אחד מהם‬ ‫לא יקום מן השולחן בעתיד הקרוב.‬
‫ציינת שאת חשה בנוח בבית ברידג׳רטון,‬
‫אז נתאמן כאן.‬
‫חשתי בנוח בבית ברידג׳רטון בעבר.‬
‫היינו זקוקים למקום פרטי.‬
‫כאן, המשרתת שלך יכולה לחכות בחוץ,‬
‫ואנחנו יכולים להעמיד פנים שאנחנו בנשף.‬
‫השתגעת?‬
‫דמייני יחד איתי, פן.‬
‫הרביעייה נמצאת ליד הפסנתר,‬
‫מתכוננת לקוודריל הצרפתי.‬
‫כאן, על הספה,‬
‫כמה אימהות מנהלות דיון על קישוט החדר.‬
‫ממול,‬
‫אדונים מזמינים עלמה צעירה לרקוד.‬
‫וכאן, שולחן הלימונדה.‬
‫וכאן נתחיל.‬
‫בסדר.‬
‫שאעמיד פנים‬ ‫שאני מפלרטטת עם הצ׳לן הדמיוני?‬
‫לא, עם המחזר המצודד שפגשת ליד הכיבוד.‬
‫איתי.‬ ‫-איתך?‬
‫אני האדם המושלם לאימונים.‬
‫אין צורך להתבייש. את מכירה אותי.‬
‫זו בדיוק הסיבה שאתבייש.‬ ‫משום שאני מכירה אותך.‬
‫סלח לי. פשוט…‬
‫עמוק בפנים,‬
‫אני יודעת שאני יכולה להיות פיקחית ומשעשעת,‬
‫אבל…‬
‫איכשהו, האופי שלי‬ ‫הולך לאיבוד בין הלב ובין הפה שלי,‬
‫ואני מוצאת את עצמי נכשלת בלשוני,‬ ‫או פשוט שותקת.‬
‫לא משנה מה נכון ומה לא.‬
‫דמייני מה היית רוצה לומר לי‬ ‫אילו הייתי מחזר,‬
‫מבלי לחשוש מתגובתי.‬
‫לעיניך…‬
‫יש גוון יוצא־דופן של כחול.‬
‫איכשהו, הן נוצצות עוד יותר‬ ‫כשאתה נוהג ברוחב לב.‬
‫אולי הייתי אומרת משהו כזה, אילו היית מחזר.‬
‫טוב… זה היה ישיר למדי.‬
‫אלואיז כאן.‬ ‫-תתחבאי בחדר העבודה.‬
‫״כעת אני יכול לקבוע בוודאות מלאה‬
‫״שנשות פריז הן בין היפות ביותר בעולם.‬
‫״איזה מזל יש לי, להיות מוקף בהן,‬
‫״בשדרות המוריקות של לה־מארה,‬
‫״בבתי הקפה המקסימים לאורך הסיין, לעתים,‬
‫״כשהעיר דוממת, לבד בלילה.״‬
‫״ברגעי היחידות האלה,‬
‫״בעוד אצבעותיי מטיילות על נמשים,‬ ‫מלחי ועד עצם בריח,‬
‫״או כשאני מתבונן‬ ‫באור הכוכבים המרקד על עור,‬
‫״מפליא אותי שניתן לחוש קרבה שכזו,‬
‫״אך גם ריחוק כה רב.״‬
‫פן.‬
‫קראת בזה?‬ ‫-לא… לא התכוונתי.‬
‫לא התכוונת לקרוא ביומני?‬
‫קראתי, אך מוטב שלא הייתי קוראת.‬
‫בהחלט! מה שקראת לא נועד לעיני אחרים.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-קולין, היד שלך!‬
‫זה שום דבר.‬ ‫-זה לא שום דבר. אל תזוז.‬
‫אנא.‬
‫תן לי.‬
‫הכתיבה שלך…‬
‫טובה מאוד.‬
‫אולי מוטב שנסיים להיום.‬
‫ניפגש הערב?‬
‫אכן. תודה לך על ה…‬
‫שיעור.‬
‫קישוטים כלשהם, גבירתי?‬
‫אולי הפשטות עדיפה?‬
‫לא תרצי לפחות לראות?‬
‫טעמנו בבגדים אולי היה שונה…‬
‫אך ליידי קנט בהחלט ידעה לבחור תכשיטים.‬
‫משהו מטריד אותך?‬
‫פנלופי הייתה בביתנו היום.‬
‫אני מצטער על כך.‬
‫אבל קשה לדעת כיצד להתנהג‬
‫כשעדיין אינני יודע מה קרה.‬
‫פשוט התרחקנו.‬
‫כן, כך אמרת.‬
‫את רוצה שאנתק את קשריי איתה?‬ ‫-לא.‬
‫אינני רוצה שהיא תהיה נטולת חברים,‬ ‫וייתכן שאתה חברה היחיד כרגע.‬
‫אולי רק לא בבית?‬
‫כמובן.‬
‫מה שלומה?‬
‫פנלופי?‬ ‫-כלומר…‬
‫אין לי צורך בפרטים.‬
‫אני רק רוצה לדעת שהיא לא סובלת, או…‬
‫נואשת.‬
‫היא לא סובלת ולא נואשת.‬
‫למעשה, היא מתכוונת למצוא בעל העונה.‬
‫בעל?‬
‫פנלופי?‬
‫זה ממש לא מתאים לה.‬
‫אולי היא השתנתה.‬
‫היא לא מעוניינת בך כבעל, אני מקווה.‬ ‫-לא. אני רק עוזר לה למצוא בעל.‬
‫האם זה נבון?‬
‫ואם מישהו יגלה שאתה עוזר לה?‬
‫מי יעזור לה אם לא אני?‬ ‫אין לה קרובי משפחה ממין זכר.‬
‫כן, אבל אתה רווק מבוקש.‬
‫אולי המבוקש ביותר כרגע, משום מה.‬
‫זה לא ייראה טוב.‬ ‫-אכן.‬
‫ולכן איננו מגלים לאף אחד.‬
‫סוף סוף נראה שהן משקיעות מעט עבודה.‬
‫כן, הוד מלכותך.‬
‫אולי קצת יותר מדי.‬
‫חבל שהקידה שלך לא הייתה‬ ‫עמוקה כל כך בעונתך הראשונה בחברה.‬
‫יקירתי,‬
‫דעי לך שאין לי כוונה‬ ‫להלעיט אותך במחזרים העונה,‬
‫אך אולי כדאי שתכירי כמה מהעלמות האחרות,‬
‫כדי שהמעגל החברתי שלך יתרחב‬ ‫ויכיל יותר מאשר את מיס קאופר.‬
‫זו כוונתי.‬
‫את רצינית?‬
‫מיס ברידג׳רטון,‬ ‫התרצי לעשות סיבוב בחדר איתנו?‬
‫אני בהחלט אוהבת לעשות סיבוב.‬
‫ובכן,‬
‫ואז נותרו שתיים. שמא נברך את המלכה?‬
‫אולי אחכה?‬
‫בשעת התה,‬ ‫ליידי דנברי הזכירה מחזר חובב מוזיקה.‬
‫כמה כאלה, כמדומני.‬
‫נתחיל באחד ונראה לאן הערב יוביל אותנו.‬
‫ערב טוב, מר ברידג׳רטון. מר ברידג׳רטון.‬
‫גבירותיי!‬
‫ועוד גבירותיי!‬
‫הן החלו לצוד בלהקות.‬
‫מר ברידג׳רטון,‬ ‫עוד לא ראיתי אותך על רחבת הריקודים.‬
‫מה אתה אומר, אחי?‬
‫הגיע הזמן שתרקוד?‬
‫כן.‬
‫מיס סטואל,‬
‫התצטרפי אליי לריקוד הבא?‬
‫מר דנקוורת׳. מר פינץ׳.‬
‫היכן נשותיכם?‬
‫איבדתי את שלי איפשהו,‬ ‫בתצוגה השמיימית הזו.‬
‫שלחתי את שלי לחפש מאפים.‬
‫אשתך היא מאפה, מר פינץ׳.‬
‫אולי, אילו התענגת עליה‬ ‫כשם שאתה מתענג על מזון,‬
‫היא הייתה הרה כרגע.‬
‫אני חושב על פרודנס כעל בונבון.‬
‫מעודנת, וכה נעימה.‬
‫מר דנקוורת׳, אתה כה…‬
‫יפה.‬
‫אמצא לכם אותן.‬
‫אמרו לך פעם שאמך מפחידה למדי?‬
‫ערב טוב.‬
‫מה שלום היד שלך?‬
‫הרבה יותר טוב, הודות לך.‬
‫שוב, סליחה שקראתי בכתביך.‬
‫אבל אתה באמת מיטיב לכתוב.‬
‫אתה גורם לזה להיראות חסר מאמץ,‬ ‫וזה קשה מאוד.‬
‫אשמח לקרוא עוד באחד הימים, אם תרשה לי.‬
‫שנעשה הסכם?‬
‫אשקול את זה,‬
‫אם תדברי עם לורד אחד לפחות הערב.‬
‫בסדר.‬
‫את מי אתה מציע?‬
‫אותו. הלורד בסיליו.‬
‫לורד בסיליו הוא ויקונט.‬
‫ואת פנלופי פת׳רינגטון. אל תשכחי זאת.‬
‫הוא כולו שלך.‬
‫ערב טוב, מיס פת׳רינגטון.‬
‫לורד בסיליו, לא ראיתי אותך.‬
‫אין דבר. אני מטפח איפוק בימינו.‬
‫החיים קצרים מדי בשביל זה, לא?‬
‫לורד בסיליו, הכול בסדר?‬
‫זה היה מהיר. סלחי לי.‬
‫מה קרה?‬
‫הסוס שלו מת לאחרונה.‬
‫את מתלוצצת.‬ ‫-לא.‬
‫קולין…‬
‫סלחי לי. לא ידעתי.‬
‫בטח יש פה מישהו שלא נמצא באבל.‬
‫נדהר קדימה.‬ ‫-קולין!‬
‫את יודעת,‬ ‫בכל פעם שיש לי חילוקי דעות עם מכר,‬
‫אני מוצאת שהפתרון הטוב ביותר‬ ‫הוא פשוט להעמיד פנים שהוא מת.‬
‫לא נראה לי שזה יהיה אפשרי עם פנלופי.‬ ‫אלא אם אעמיד פנים שהיא רוח.‬
‫היא הייתה בביתי היום.‬
‫לשם מה?‬
‫מתברר שקולין עוזר לה לחפש בעל.‬
‫נהגנו לומר שנהיה רווקות זקנות ביחד.‬
‫שערורייתי למדי מצד אחיך.‬
‫ועוד יותר, לגבי פנלופי.‬
‫טוב, אולי היא לא מדמיינת שאת מתה,‬
‫אך אין ספק שרגשותיה כלפייך השתנו.‬
‫אולי כדאי שגם את תשני את שלך?‬
‫כן. את צודקת.‬
‫אלואיז.‬
‫יש לך כישרונות מיוחדים‬ ‫שיעזרו לך להרשים את המלכה?‬
‫כישרונות? לא.‬
‫מלבד כישרון לדבר שטויות בעיתוי מזעזע.‬
‫פעם רציתי לומר‬ ‫למורה שלי לצרפתית שהוא נחמד‬
‫ובטעות קראתי לו ״און שואט״.‬
‫״ינשוף״? אוי לא!‬
‫מר בופורט?‬
‫הוא באמת די פרוותי.‬
‫לרוע המזל, לינשופים יש נוצות, לא פרווה,‬
‫אז גם אילו רציתי לעלוב בו, המסכן,‬ ‫הייתי נכשלת גם בזה.‬
‫מוריי באמת לא אשמים בחוסר הכישרון שלי.‬
‫זו לא אשמתם שאני תלמידה כה קשה.‬
‫נדמה לי שמצאנו את הכישרון שלך.‬
‫אכן. את מספרת סיפורים מוכשרת. אל תפסיקי.‬
‫מר ברידג׳רטון, אתה רקדן מצוין.‬
‫העונג היה שלי, מיס סטואל.‬
‫אם תסלחי לי…‬
‫אני מתחילה להבין למה אף אחד לא בא לבר.‬
‫אדון וגברת מונדריץ׳,‬
‫ברוכים הבאים לבון־טון.‬
‫התמודדתי בזירה מול גברים שיכלו להרוג אותי,‬
‫ובכל זאת, משום מה אני חושש יותר‬
‫מהריקודים וההתרועעות המתוכננים לי הערב.‬
‫לפחות יש לך זרועות.‬ ‫אני בקושי זזה בשמלה הזו.‬
‫שניכם נראים נהדר.‬
‫ואל תחששו.‬
‫כל זה יכול להיות מהנה למדי,‬
‫אם לא מתנגדים.‬
‫נראה שנהנית בחברת הליידי הצעירה.‬
‫אתה מחזר אחריה?‬
‫לא.‬
‫לא. מיס סטואל אכן מקסימה,‬
‫אך זו הייתה הגרסה שלי לאי־התנגדות.‬
‫אינני בטוחה שמיס סטואל‬ ‫מתייחסת לניסוי שלך באגביות שכזו.‬
‫סלח לי, עליי למצוא שיכר.‬
‫מצבך רק מוסיף לחרדתי.‬
‫ריקוד אחד, ולפתע אתה מבשר לעולם שאתה פנוי.‬
‫איך מצופה מאיתנו להבין‬ ‫את כל הכללים החברתיים האלה,‬
‫כשאפילו מישהו שנולד לתוך העולם הזה‬ ‫אינו תופש אותם?‬
‫אתה רואה את שני אלה?‬
‫הלורד והליידי דה־לאון.‬
‫ריקוד לעתים כה קרובות בחברת אותו שותף‬ ‫נחשב כחוסר נימוס,‬
‫אך הם מתקשים להתרחק מהרחבה.‬
‫והלורד והליידי סינגר.‬
‫הכלל אומר שאסור לשתות‬ ‫יותר מכוסית או שתיים באירועים האלה,‬
‫ובכל זאת, הם ככה… בכל פעם.‬
‫שיכורים כלוט…‬
‫ומאושרים.‬
‫אתה יודע מה המשותף לשני הזוגות האלה?‬
‫הם נשואים, בדומה לך.‬
‫מטרתם של הכללים האלה‬ ‫היא לדאוג ששוק השידוכים ימשיך לדפוק.‬
‫אבל אחרי ששירתת את המטרה שלך,‬
‫ומצאת את השידוך שלך,‬
‫אתה חופשי.‬
‫פרנצ׳סקה, יקירה?‬
‫הלורד פטרי הוא חובב מוזיקה מושבע,‬
‫ושמעתי שהוא גם נגן צ׳לו מוכשר.‬
‫הוויקונטסה מחמיאה לי.‬
‫חיבתי לכלי גדולה מכישוריי, ללא ספק.‬
‫הצ׳לו הוא כלי נהדר.‬
‫אכן.‬
‫איזו מוזיקה אהובה עלייך במיוחד?‬
‫לאחרונה התחלתי לחבב את ריס.‬ ‫השלישיות שלו לפסנתר יפות ביותר.‬
‫וה״אפאסיונטה״ של בטהובן.‬
‫אני יכולה להאזין לה לנצח.‬
‫זו מוזיקה אקספרסיבית למדי.‬
‫שמעתי פעם שמועה שהשלישיות הולחנו‬
‫במטרה להביע את רגשותיו‬ ‫כלפי מדמואזל לודוויגס.‬
‫זה מורגש במוזיקה, לא?‬
‫אני נהנית בעיקר ממהלך האקורדים.‬
‫אם בסביבתה הטבעית.‬
‫תמיד מביטה מן הצד.‬
‫ליידי דנברי.‬
‫אחרי מעידותיה של אלואיז בעונה שעברה,‬ ‫אני חוששת לדחוף בת נוספת יתר על המידה,‬
‫אך חוששת גם שללא דחיפה, פרנצ׳סקה תתחתן‬ ‫עם השידוך ה״מספיק טוב״ הראשון.‬
‫ולא תצא לעולם מסביבתה הטבעית.‬
‫אכן בעיה קשה.‬
‫אז אולי הצעד הטוב ביותר שלך‬
‫הוא לאפשר לה להיות בסביבתה הטבעית.‬
‫בואי.‬
‫בואי איתי.‬
‫ייתכן שאני כבר הרה.‬ ‫עליי לאכול בשביל שניים.‬
‫היהירות שלך לא נחשבת בתור שניים.‬
‫מספיק.‬
‫אולי תעמדו בחברת בעליכן,‬
‫אותם השגתי לכן במאמץ רב?‬
‫תוכלו להכין את האווירה להמשך.‬
‫אלבי ואני שכבנו לפני שבאנו הנה.‬ ‫-לא בקול רם!‬
‫לא כאן.‬
‫ומה איתך?‬
‫האם אתם…‬
‫התחלנו,‬
‫אבל אני פשוט…‬
‫לא נהנית מזה.‬
‫עונג של אישה‬ ‫הוא קצת יותר מעודן מזה של גבר.‬
‫תבינו, כשהוא…‬
‫מחדיר את עצמו…‬
‫מחדיר את עצמו?‬
‫מחדיר את עצמו לאן?‬
‫מה לכל הרוחות את ומר פינץ׳ עושים?‬
‫אנחנו מתנשקים,‬
‫ואז הוא עושה צליל מוזר,‬
‫ואז הולך להחליף מכנסיים.‬
‫הוא נשאר במכנסיים?‬
‫כמובן.‬ ‫-למה אני ממשיכה להיענש שוב ושוב?‬
‫נמאס לי מהמחוצפות האלה‬ ‫שרגליהן כושלות ברגע שהן רואות אותי.‬
‫ראיתי מספיק. הגיע הזמן שאפרוש.‬
‫לפני שתלכי,‬
‫ראית את הציור של ז׳ראר בחדר האחורי?‬
‫לדעתי, הוא ייראה לך…‬
‫מבריק למדי.‬
‫היא עוזבת.‬ ‫היא בקושי דיברה עם מישהי מאיתנו.‬
‫סוף סוף אוכל לזלול שוקולדים בלי חשש.‬ ‫סלחו לי.‬
‫אבל לא הספקנו להפגין את כישרונותינו!‬
‫מישהי שמעה איזו רכילות טובה, לפחות?‬
‫שום דבר לא עולה בדעתי כרגע.‬
‫ערב טוב, לורד רמינגטון.‬
‫מיס פת׳רינגטון. ערב נאה, הלא כן?‬
‫אני מניחה.‬
‫שמעתי שהוד מעלתה טרם בחרה יהלום,‬
‫ושזה עורר סערה בקרב חברותייך.‬
‫אינני חובבת רכילות.‬
‫את ללא ספק החלטית יותר ממני.‬
‫אני אוהב רכילות.‬
‫אולי זה לא יפה,‬ ‫אבל כשמתפרסם גיליון של ויסלדאון,‬
‫אני יושב ליד הדלת וקורא בו ברגע שהוא מגיע.‬
‫באמת?‬
‫אני מוכרחה להודות שאני נהנית מוויסלדאון.‬
‫קראת את הקטע על סוכנת הבית של ליידי קרטר?‬
‫ליידי הוטון גנבה אותה,‬
‫וזו הסיבה שהליידי קרטר לא הוזמנה הערב?‬
‫ערב טוב, לורד רמינגטון.‬ ‫-אדוני.‬
‫קולין, הלורד רמינגטון‬ ‫ביקש לבוא לביקור אצלי מחר.‬
‫זה מצוין.‬
‫הוא מוצא חן בעינייך?‬
‫נהניתי.‬
‫מאוד.‬
‫אני בטוח שגם הוא.‬
‫זה מאוד לא הולם שמיס פת׳רינגטון נעזרה בו.‬
‫מעורר רחמים, לדעתי.‬
‫זה נחמד מצדו, אבל…‬
‫אולי קצת יותר מדי.‬
‫לא ייאמן…‬
‫זה הסוף שלה.‬
‫סליחה, על מה אתן מתלחשות?‬
‫מר ברידג׳רטון, תהינו מדוע רווק מבוקש כמוך‬
‫מסייע לרווקה זקנה למצוא בעל.‬
‫ועוד למישהי שסיכויי ההצלחה שלה כה קלושים.‬
‫האמת היא שזה עצוב למדי.‬
‫פן. חכי!‬
‫אני מתה לראות‬ ‫מה ליידי ויסלדאון תכתוב על זה!‬
‫זה בטח יהיה במרכז המהדורה הבאה שלה.‬
‫אלואיז! סיפרת למישהו שאני עוזר לפנלופי?‬
‫לא. לא התכוונתי…‬
‫זאת אומרת שסיפרת?‬
‫סיפרתי לקרסידה.‬ ‫-מפני שחשבת שאפשר לסמוך עליה?‬
‫למה התיידדת עם קרסידה במקום פנלופי,‬
‫זאת לא אבין לעולם.‬
‫מה כבר עשתה פנלופי שמגיע לה יחס רע שכזה?‬
‫זה היה מופלא!‬
‫סלחי לי, הוד מעלתך.‬ ‫רק יצאתי להפסקה קצרה מהנשף.‬
‫מפני שעיסוקייך מסבים לך אושר.‬
‫מישהי שמופיעה, לא למעני…‬
‫אלא למען עצמה.‬
‫בראבו!‬
‫״נוצצת״, אפשר לומר.‬
‫ליידי שלי.‬
‫ויל, מה אתה עושה?‬
‫אתה לא אמור לישון בחדר שלך?‬
‫אינני מעוניין לישון.‬
‫לפחות לא בינתיים.‬
‫וכשאישן, אישן כאן,‬
‫עם אשתי היפה.‬
‫לא בחדר קר, בודד וגלמוד.‬
‫שמעת את גברת קאנה. לא כך עושים את זה.‬
‫אסור לנו…‬ ‫-מותר לנו.‬
‫מותר לנו לעשות מה שמתחשק לנו.‬ ‫אלה החיים שלנו עכשיו.‬
‫אנחנו זוג נשוי בעל תואר אצולה.‬
‫בננו הוא האציל.‬
‫המשפחה שלנו אצילית.‬
‫אני חושבת ש…‬
‫אני חוששת שאשגה במשהו,‬
‫וכל זה יילקח מאיתנו.‬
‫ניצלנו את יתרונותינו,‬
‫אך עד עכשיו, השגנו כל דבר בעבודה.‬
‫ו…‬
‫אינני יכולה שלא לחשוב…‬
‫מה עשינו כדי לקבל את כל זה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫כמו כל יתר הוויקונטים, והרוזנים, והברונים.‬
‫פשוט שום כלום.‬
‫אבל זה שלנו, אז בואי ניהנה מזה.‬
‫חסל סדר התגנבויות.‬ ‫חסל סדר שינה בחדרים נפרדים.‬
‫חסל סדר בגדים ישנים של ליידי קנט.‬
‫הלאה הבגדים של ליידי קנט.‬
‫הלאה הבגדים.‬
‫אבל…‬
‫אשמור את התכשיטים.‬
‫יפה מאוד.‬
‫לאור הירח,‬
‫קל לטעות ולחשוב שהלילה הוא מקום בטוח.‬
‫ואולי זו הסיבה ששתי האחיות לבית פת׳רינגטון‬
‫התגנבו וברחו בשעה מוקדמת עם בעליהן אמש.‬
‫אך אסור לשכוח שעל אף מעטה החשיכה,‬
‫עיניים מתבוננות בנו תמיד.‬
‫ערב טוב, ליידי דנברי. מכתב עבורך, גבירתי.‬
‫תודה.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫הודע בבקשה לגברת וולש‬
‫שיהיה לנו אורח.‬
‫ידוע לנו על צעירה אחת שבהחלט מצטערת‬
‫שתכניותיה לא נותרו בעלטה.‬
‫פנלופי פת׳רינגטון, שהייתה כה בטוחה‬ ‫שלא תמצא לה בעל בכוחות עצמה,‬
‫ושעליה לבקש את עזרתו‬ ‫של מר קולין ברידג׳רטון.‬
‫אמנם ידענו שסיכוייה של מיס פת׳רינגטון‬ ‫להינשא היו קלושים במקרה הטוב,‬
‫אך סקנדל חדש זה‬
‫צפוי להעלים את שארית תקוותיה כליל.‬
‫אלואיז. הנה את.‬
‫זה מה שרצית שיקרה?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫כשמפיצים רכילות על מישהי,‬
‫בסוף זה מתפרסם אצל ויסלדאון.‬ ‫בטח ידעת את זה.‬
‫אבל אולי זו הייתה מטרתך,‬
‫כשסיפרת את הדבר שגיליתי לך בסוד.‬
‫או שהאכזריות היא פשוט בטבע שלך?‬
‫לא חשפתי את הסוד שלך,‬
‫אך הבחנתי במיס ליווינגסטון מתלחשת בחדר‬ ‫לאחר שהאזינה בקרבתנו.‬
‫באמת נהגת בחוסר דיסקרטיות‬ ‫כשסיפרת לי על פנלופי.‬
‫אולי, אילו היית פחות מסוכסכת‬ ‫לגבי חברתך לשעבר, לא היית חשה צורך לרכל.‬
‫אני מעריכה את חששך לגבי אכזריות,‬
‫אך אולי כדאי שתמצאי לך ראי…‬
‫במקום להביט בי.‬
‫ראית את זה?‬
‫אמרי לי שזה לא נכון.‬
‫אינני יכולה.‬
‫אוי, פנלופי…‬
‫איך יכולת לגלות חוסר אחריות שכזה?‬
‫המשפחה הזו כבר סבלה כל כך‬ ‫מתשומת הלב הציבורית, ועכשיו זה?‬
‫טיפשי לצפות ממחזר…‬
‫לא, טיפשי לא להיות מציאותית‬
‫לגבי מה שיש לך סיכוי להשיג.‬
‫חשבתי שכשרכשת את השמלות האלה,‬ ‫זה היה להנאתך האישית,‬
‫לא שבאמת האמנת‬
‫שיש לך סיכוי למצוא בעל‬ ‫בשנתך השלישית בחברה.‬
‫החיים בלי בעל לא כל כך גרועים.‬
‫תאמיני לי, יש גברים רבים שרק עושים צרות.‬
‫סופרת זו לא תופתע‬
‫אם מיס פת׳רינגטון תרצה‬ ‫לשוב אל הצללים המוכרים שלה‬
‫אחת ולתמיד.‬
‫מיס.‬
‫יש לך אורח.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫שיחדתי אותה כדי שתיתן לנו רגע של פרטיות.‬
‫הייתי חייב לבדוק מה שלומך.‬
‫קראת את ויסלדאון.‬ ‫-היא כתבה עלייך דברים איומים.‬
‫תפקידה הוא לדווח על שיחת היום.‬
‫לולא דיווחה, זה היה נראה חשוד.‬
‫האמת היא שהבאתי את זה על עצמי.‬
‫נערה עצובה וטיפשה‬ ‫שחשבה שיש לה סיכוי למצוא אהבה.‬
‫אל תדברי כך.‬
‫אולי חזרה לצללים היא הצעד המתבקש.‬
‫אחרי הכול, טעימה קטנה של האור‬
‫עלולה להוביל לרגש המסוכן מכול:‬
‫תקווה.‬
‫וכשהתקווה אובדת,‬ ‫עלמות עלולות לנהוג בפזיזות.‬
‫קולין…‬
‫אפשר לבקש ממך משהו?‬
‫בוודאי.‬
‫אתה…‬
‫אתה מוכן לנשק אותי?‬
‫פנלופי…‬ ‫-בלי כל משמעות.‬
‫ולעולם לא אצפה ממך למשהו בשל כך,‬
‫אך אני על המדף, ומעולם לא נושקתי,‬ ‫ואינני בטוחה שזה יקרה.‬
‫אם אמות מחר…‬
‫את לא תמותי מחר.‬
‫אבל זה ייתכן, וזה יהרוג אותי.‬
‫כבר תהיי מתה.‬
‫אני לא רוצה למות לפני שינשקו אותי.‬
‫אנא.‬
‫קולין.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬