Coline.
Díky, žes přišla. Odpusť tu pozdní hodinu, ale musel jsem tě vidět, okamžitě.
O co jde?
Pen, já, ech.
Vůbec nemohu spát. Nemohu ani jíst. Já… stě-stěží mohu… v těchto dnech… hovořit.
Všechny mé myšlenky se stále vrací…
K čemu?
K tomu polibku.
K tobě.
Já… já cítím totéž. Na nic jiného už nemyslím.
Coline. Coline.
Stálo to za ten pohled na balón? Hm?
Spadl jsem ze střechy dřív, než jsem ho viděl. Nech mě.
-Noo. -Řekni mi ještě jednou, co
přesně ti královna řekla, drahá?
-Znovu, mamá? -Byla úžasná! Zazářila. Bráva!
Ptám se, protože je to důležité. Když jí královna věnuje svou přízeň, bude mít
Francesca lepší výběr. To vše mění.
Kdo bude tvůj první tanečník?
Oh.
Vezmu to… podle abecedy.
-Dobré ráno. -Je pozdě.
Ano?
Mm. Něco ti nedalo spát?
Vůbec ne. Spal jsem dobře. Sotva jsem se dotkl hlavou polštáře, nastala okamžitá a
-úplná tma. Ani žádný sen. -Když jsem ráno vyšla…
Představ si to.
Tak to gratuluju?
Hm.
Bratře, vím, že se o tom nemáme zmiňovat, ale bylo to od tebe laskavé, co jsi pro
Penelope udělal.
Týden čeká, až služebné vyhodí Whistledownovou do koše, protože ví, že to
nesmí číst.
Bylo nešťastné, že napsala to, co napsala a že… se o tom dozvěděla.
Ech, omluvte mě.
No. Myslím, že Penelope má štěstí, že jsi její přítel.
Ano. Ona je… No, eh, velmi dobrá známá. Naší rodiny, ovšem.
Je ti dobře?
Líp než jindy.
BRIDGERTONOVI
Nejdražší čtenáři. Lidstvo ve snaze konkurovat přírodě dosáhlo vskutku
mimořádných úspěchů. Postavilo lodě, plující po zeměkouli, hrady téměř
v oblacích a teď i velké balóny, které brázdí oblohu. Ale i když naše debutantky
předvedly královně řadu znalostí a dovedností, zdá se, že Její Veličenstvo
zajímá jen jedna.
Ten, koho si slečna Francesca vezme, musí být bohatý, musí být hezký a musí mít
vysoké postavení…
A co třeba lord Debling? Slyšela jsem, že si chce letos vybrat ženu.
Lord Debling se polovinu času věnuje přírodě a druhou polovinu o ní mluví. Je
-příšerně nudný. -Hm.
Mluvte na rovinu, co je s vámi, lady Danburyová?
Odpusťte, Veličenstvo, má mysl je teď zcela jinde. Dostala jsem nečekanou zprávu
o nechtěném návštěvníkovi.
Má ho vaše královna vykázat do vzdálených končin království?
Ne. To nestojí za váš čas. Takže to… pusťme z našich hlav.
I když se jiné mladé dámy budou ucházet o to, co jim slečna Francesca nechala… měly
by si uvědomit, že čím výš člověk letí, tím hlouběji musí spadnout.
Mně břicho nenaroste, až budu čekat. Vždycky jsem měla elegantní figuru.
Váhu ti neudělá to břicho, ale samotné dítě.
Co? To myslíš tu hlavičku a tělo uvnitř mě?
Určitě?
Netrap se tím… Jsem si jistá, že tvého chlapečka přinese zlatý čáp.
Jak víte, že to budou chlapci?
Týden jsi zavřená ve svém pokoji a pak mi řekneš tohle?
Och.
Varleyová, prosím…
Ano, madam. Ale nejprve je tady návštěva. Pro slečnu Penelope.
Eloise.
Všimla jsem si, žes dlouho nebyla ve společnosti.
Není to příjemné, když Whistledownová píše o sobě.
Ne. To není.
Bylo drsné, co o tobě napsala. A taky to nebylo nutné.
Bylo by divné, kdyby to nekomentovala.
Obávám se, že to byla má chyba, že se klep o tobě a Colinovi dostal ven. Nebylo
to úmyslně.
-Nevyčítala bych ti, kdyby bylo. -Nebylo.
Nechceš jít dál? Mám pár nových knih, co by tě…
Ne. Děkuji. Čeká mě přítelkyně.
Ale doufám, že tuto sezónu najdeš, co hledáš.
S Colinovou pomocí či bez ní.
Přesně tak to bylo.
-Dobré odpoledne. Zdravím. -Dobrý den.
Och… To je ona… Asi vyhlíží manžela….
No, že se nestydí. Nemůžu tomu uvěřit.
Souhlasím, a to co měla…
Dobrý den.
Dobrý den. Ráda tě vidím.
Ano, taky… taky tě rád vidím. A… taky se omlouvám, že jsem nepřišel dřív.
Oh, mohl bys, ale je to tak lepší…
-Ano? -Nebo ne?
Ano.
Ech… Ty lekce ukončíme.
Ou. Eh, souhlasím. Hm.
Dobře.
Ale jaký přesně máš k tomu důvod? Jde o to, co… se stalo mezi námi?
Ne. Oh. Ne. Ehm… A ujišťuju tě, že už se to zřejmě nikdy znovu nestane.
-Jistě. A omlouvám se za… -Ne. Já se omlouvám tobě.
-Ty se neomlouvej. -I ty ses omlouval.
Ano, ale já… Ano.
Ty lekce. Ty… tedy nechceš pokračovat?
Nemohu. Whistledownová o nás napsala. Ztrapnila jsem sebe a svou rodinu a
-ztrapnila bych i tebe, takže… -Ano. Zní to tak rozumně.
Teď by bylo nejlepší držet se od sebe dál.
Och, jistě.
-Musím teď brát své vyhlídky vážně. -Mhm. Vyhlídky jsou důležité.
Klesly z velmi malých na skoro žádné, a… musím je pozvednout.
Ano, musíš. Tak…
-No, eh… Já půjdu a nechám tě tu… -Och! Já půjdu.
Och, Penelope! Já… Doufám… No, jen ti chci popřát hodně štěstí.
Děkuji.
Za, za tvou laskavost. Když dostanu nabídku, bude to díky tobě.
Jistě.
Myslím, že se může stát nejžádanějším lordem sezóny. Osobně mi jeho zájem o
přírodu připadá roztomilý.
Zájem je jedno, závislost… zas druhé. Zřejmě jí jenom zeleninu.
Lord Debling vyjádřil záměr se v této sezóně oženit. A jeho panství je dosti
rozsáhlé, jak jsem si ověřila.
Muž, co mluví s ptáky?
Cressido, víš, jak na nás lidé budou pohlížet, když se tuto sezónu neprovdáš?
Jestli si brzy nenajdeš manžela, otec a já… budeme nuceni ti nějakého obstarat.
Jak velké je to panství? Hodně?
Užíváte si večer, mylorde?
Určitě víc, než oni.
Já bych tedy raději byla predátor… než oběť.
Škoda, že tvé sestry jsou zaneprázdněny. Kdyby tu byly, měla bys víc lidí, za které
se schovat.
Nemůžu zůstat doma navždy, mamá. Brzy je upoutá nový skandál.
Dobře. Jen se snaž nevyčnívat.
Vidím kout, ve kterém se schovám.
Ach. Hm. Kdyby se po mně někdo ptal, tak tady vůbec nejsem.
Och.
Měl bys vědět, že jsem mluvila s Penelope.
Ano? A co, co říkala?
Eh, omluvila jsem se jí, že jsem odhalila příběh vás dvou a…
-Och, aha. Ech. Díky za to. Tak jo. -Dobře. Eh…
Ach, zdá se, že královnina přízeň má své kouzlo.
Vskutku. Náš salón byl skoro celý týden plný.
Och. Kdo přesně tam byl?
-Baron Harvey, lord Godwin, pan Ford. -Hm.
Jak jsem očekávala. Níže postavení vždy natřásají svá peří první. Jakmile se
nasytí, nevyhnutelně nastoupí ti výše postavení. Ale můžete se spolehnout, že
jakmile budete připravena, Její Veličenstvo vám představí toho nejvýše
postaveného lorda ze všech. Dost možná blízkého přítele rodiny.
Stejně tak to bylo s Daphne a tím princem. Ale… stejně jako s Daphne,
nemusíš si brát někoho, koho ti královna vybere. Musíš se jen řídit svým srdcem.
Přemýšlela jsem o tom, jestli mi královna někoho představí. A přikláním se k tomu,
že bude pro mne tím nejlepším.
Protože je to snadné?
Protože jí věřím.
Lady Bridgertonová, lady Danburyová. Slečno Francesco, je mi velkým potěšením.
Jsem lord Cutbill, hrabě.
Běž.
Slečno Featheringtonová.
Mylordi. Užíváte si večer?
Sháníte někoho, aby vám pomohl najít manžela?
Mnoho štěstí v obou případech.
Jasně.
Nesměj se. Já jsem vážně naštvaná.
Paní Mondrichová.
Dámy.
Bridgertone.
Pan a paní Mondrichovi. Oba dva dnes vypadáte tak vznešeně.
-Viďte? -Hm.
Jak hodnotíte svou žačku?
Ech. Vidím, že díky štěstí a dobrému vkusu, se drby rychle dostaly až k vám
domů.
Nemůžete mi to mít za zlé, Whistledownová nás v podstatě vzdělává.
Hm.
A na rozdíl od zbytku společnosti pro nás to není šokující, ale spíš pozorné.
Galantní. Velmi.
Pomáhat přátelům v nouzi je známkou dobrého muže.
A díky vaší laskavosti si za nedlouho najde manžela, jak doufáme.
Ano. To jistě doufáme.
Ano, to mne potěšilo.
Výborně.
Ech. Lady Danburyová. Jak se…? Jste… Je, je vám dobře, nebo…?
Za okamžik…
To bylo velice průhledné, milý pane Bridgertone. Použil jste mě, abyste
odehnal nechtěnou pozornost lačných matek.
Máte mou omluvu. Ale zdá se, že to funguje, takže máte i můj vděk.
Potom vás musím požádat, abyste mi vyjádřil svůj vděk tím, že se projdeme
-kolem. I mně se hodí pozornost. -Je mi potěšením.
Hm.
-Bože můj! -Povídej, přeháněj.
Dobrý večer, slečno Featheringtonová.
Dobrý večer.
Bavíte se?
Nesmírně. Vy, lorde?
Dosti. Až na fakt, že se cítím jako… no, kořist.
Proto jste v mém úkrytu. Vítejte. Ačkoliv obvykle sem mohou pouze
společenští vyděděnci.
Neslitujete se nad loveným?
Veškerou lítost vyžaduji jen pro sebe. Ale výměnou nabízím společenskou nákazu.
Musela jste spáchat ohavnou věc. Já jsem odmítl pojídat maso mrtvých zvířat a stěží
mě tolerují.
Nečtete Whistledownovou?
Nečtu. Napsala o vás?
Ano.
A copak to bylo?
Že mi jeden žádoucí nápadník pomáhá najít manžela.
Vážně? Tleskám.
Za mou hloupost?
Vyšla jste z davu i přes riziko, že se stanete terčem.
Tak jak on.
Je mrtvý.
Ano. Aspoň se dostal na párty.
Poněkud nudnou párty.
Promiňte, to jsem neměla…
Neomlouvejte se. Vaše upřímnost se mi jeví velice osvěžující.
A přesto mám stále pochybnosti. S dětmi jsou víc služebné a vychovatelky než
rodiče, na to nejsme zvyklí.
Dospěla jsem k rozhodnutí, kdo bude můj manžel.
Výborně. A ví, že se má stát tvým manželem?
Lord Debling.
Ten naturalista?
Vypadáš překvapeně?
To jen že… se nezdá, že bys měla zájem o přírodu. Nebo o zvířata. Obojí je jeho
velkou vášní.
Zvířata jsou mi velice drahá. Miluji kožešinu.
Och, to bych mu neříkala.
Neobtěžuj mě těmi detaily.
Nemluvil včera… večer dlouho s Penelope?
S Penelope? No tak, Eloise. Jsem stejně jako ty odhodlaná být k ní laskavá, ale
jsem si jistá, že lord Debling v ní vidí jen… zraněné stvoření, co potřebuje
ochranu. Vím, že pro mě bude dobrosrdečným mužem.
Možná. Ale měla bych tě varovat, Penelope není tak bezbranná, jak bys
čekala.
To já taky ne. My nemáme štěstí, že nás podporuje rodina jako tebe. Takovou
podporu mohu mít jedině, když se vdám. Lord Debling je dobrosrdečný. A hlavně.
Moje volba.
Pomůžeš mi?
Mám pár knih o přírodě, co ti můžu půjčit.
Perfektní.
Má matka měla pět chlapců. A tohle pila pořád. Ne, když měla mě.
Och.
Dělej! Pij.
To nemyslíš vážně. To páchne jak… Och… Shnilé vejce.
Bože, nebuď tak pošetilá. Obě chcete mít chlapce, že?
Možná pocítíte trochu tlak v břiše.
Ha. Není to tak zlé.
-Nečekaně sladké. -Mm.
-Mm.
Nočník! Nočník!
Děti, neběhejte.
Báječné!
-Opravdu! Úžasný vynález! -Dobrou chuť!
-Oh! -Mamá!
Chtěli byste se v něm proletět?
Pomalu!
Zkusím to takhle.
Dobrý.
Vypadá obrovský.
To jistě.
Jeffrey, pomoz mi s tímhle.
Vážení, pojďte blíže. Sledujte tu dnes společně s námi, jak se člověk pokouší
vzlétnout do nevídaných výšek.
Myslela jsem, že bude větší.
-Hmm. -Je obrovský, nemyslíš?
Vskutku. A teď, když je ti lépe, buď připravena kdykoliv vzlétnout.
-O čem to zas štěbetají. -Je jasné, že jsou to
balónoví nadšenci. Kdo ví?
Chtěl bych taky letět nahoru.
Chtěl bys umět létat? Líbí se ti to?
Jednou budu balonistou.
Říká se vzduchoplavec.
A tobě se říká všeználek.
Poletíš později, viď?
-Ale já bych se, jasně… Ovšem. -Omluv mě.
Jak nezvyklé!
Vybírej si sladkosti, aby nikdo nepojal podezření.
Jistě.
Únavné.
Zdá se to dost sladké.
Řekla bych spíš milé.
Jak se máš?
Dobře. Překvapivě dobře. Lord Debling o mě projevil zájem.
Hm. Posledně to tak vypadalo.
Tvé lekce pomohly. Byla jsem na dně. Pomohly mi nestarat se o to, jak mě někdo
vnímá a být jen sama sebou.
Přitahuje tě k němu něco?
Na to je brzy. Ale jistě má pevný charakter. A pohled na něj není
nepříjemný.
Děkuji.
Mám na tváři cukr?
Ne. Ech. Olízla sis ho.
Drž mi palce.
Budu.
Učila jsem o tom hloupém ptákovi v knize, cos mi půjčila. Je dost okouzlující. Je
škoda, že jsou v nebezpečí vyhynutí.
Alka velká?
Hm.
A moudrá rada. Lordovi by se nelíbilo, kdys řekla, že je ten pták
hloupý.
Jen doufám, že bude chtít mluvit o ptácích a ne o balónech. I když obojí
-létá, že? -Alka velká nelétá.
Pěkný den. I vám, slečno. Rád vás vidím. Krásný balón, viďte?
Už jste někdy letěl balónem?
Neletěl. Místa, kterým bych dal přednost, jsou moc vzdálená a není šance se vrátit.
Ani tam není civilizace.
Ou. Hm.
Máte důvod uniknout civilizaci, mylorde?
Och. Honba za krásou přírody. Vzácnými zvířaty. Místo, kde by mě má rodina
nenašla.
Vy s rodinou nevycházíte?
Je to jako snažit se procpat velblouda uchem jehly. Prostě to nejde. Než abych se
omezoval, rozhodl jsem se, že si budu razit vlastní cestu. Dál od nich. Pokud
vám to dává smysl.
Dokonalý smysl.
Slečno Featheringtonová. Tady jsme.
Mylorde. Nechci vás vyrušovat.
Nesmysl. Chystám se na další cestu pouze se svou posádkou. Snad mi neodepřete
společnost, dokud mám tu čest.
Jistě, že ne.
-Eloise? -Hm.
Jak se jmenuje ten pták, kterého tak zbožňuji?
Ech, alka velká.
Já vyvíjím úsilí, abych alku zachránil před vyhynutím. Je… v nebezpečí.
Já vím. Je to hrozné. Tvoří pár na celý život. Je to tak dojemné.
Dojemné.
Miluji ptáky. Také. Ale nemyslíte, že ti nejkrásnější jsou, eh… občas ti úplně
běžní?
Neměli bychom zapomínat na vrabce.
To bychom tedy neměli.
Ano, dámy a pánové, je to tady, Hawkinsův balón. Přistupte blíže, uvidíte
dosud nevídané.
Bridgertone. Já věděl, že vás tu najdu, jak obdivujete lidskou
vynalézavost.
Milujete fantazii. To vás inspirovalo k tomu, abyste se zabýval dohazováním?
S tím jsem skončil. Je fajn být zpět.
Ach.
Vylez nahoru a chytni to.
Já první!
Hej! Počkej na mě!
-Ahoj, mami! -Ahoj, mami!
Ahoj, co to máš?
-Chci se taky podívat! -Běž za bratry.
Počkejte!
Co to mělo být?
No… Právě jsem byl pozván na lov.
Zjevně jsi ve svém živlu, lásko.
Ano, v tomto světě začínám být víc a víc doma. Ačkoliv mi hodně chybí klub. Byl
jsem tam, ale není to jako trávit tam celý večer.
Mm.
Mně zas přes všechny akce chybí trávit večery doma.
Musíme jít na dnešní ples?
Jak zní pravidlo?
Můžeme si přece dělat, co chceme.
-Jsou velmi lákavé, ale ne. -Výborné. Moc vám děkuji.
Děkuji.
Přiveďte děti blíž, aby se mohly zblízka podívat na nádherný zázrak vědy, Hawkinsův
-balón. -Má to co dělat s teplem a spalováním.
Ano, teplý vzduch nafoukne…
Protože jsem našel mnohem lehčí a trvanlivější látku, měl by vydržet
nafouknutý delší dobu… přes dvě hodiny.
Dvě hodiny? A slyšel jste, že plachetnice vydrží plout až do Ameriky?
A také je lze řídit.
Mohly by být užitečným dopravním prostředkem k úniku před dychtivými
matkami, co venku… Omlouvám se, já, já myslel, že jste, ech, ech…
Muž? Proč? Dáma by se nemohla zajímat o inženýrství?
Na co je možné takový balón použít?
Promiňte, ale je tento stan balónem? Protože vy všichni ho plníte vzduchem.
Vynalézavost tohoto muže je hnacím motorem pokroku. Přišla jsem si
poslechnout někoho s vizí. A ne slyšet známý chór o tom, jak něco nejde a
nepůjde.
Děkuji, mylady.
-Má pravdu. -Máte ještě komentář, nebo…
Ne. Vůbec ne. Prostě se těším na tu přednášku. Moc rád se dozvídám… o věcech,
jimiž jsou druzí nadšeni.
Teď, jak už jsem řekl…
Slečna Francesca, Vaše Veličenstvo.
Slečno Francesco, chtěla bych vás seznámit se svým velkým přítelem. Lord
Samadani, žije ve Vídni, ale vážil cestu do Londýna, jenom aby vás poznal. Je to
markýz.
Mylorde.
Slečno Francesco. Už jsem o vás slyšel.
Doufám, že vás nezklamu.
Jsem přesvědčen, že nikoliv.
-Nebyla to první jiskra náklonnosti? -To je tak elektrizující, že ano?
VÝJIMEČNÁ NOVINKA HAWKINSŮV BALÓN
Celý čas, pokud to jde, trávím venku. Vlastně se… lehce dokážu přizpůsobit světu
přírody v celé jeho nádheře.
Opravdu, slečno?
Já také. Velmi. Dávám přednost přirozenému světu před nepřirozeným.
Vlastně nic nemiluji víc než trávu.
Co je… na trávě k milování. Povíte mi?
Ech, že je tak zelená?
Je dost zelená.
Ano. Jak je to dlouho?
-Ech… Tak před šesti sedmi měsíci, ne? -Och. Řekl bych…
Tenhle Debling, je divný, nemyslíte?
Jistě má zvláštní zájmy, to ano. Ale nevěřím, že by na něm bylo něco
nevhodného.
Pouze ta nežádoucí vášeň pro zeleninu.
Pravda. Ale s takovým majetkem, jaký má, si může dovolit být osobitý, jak chce.
Připomíná mi zahradníky, které jsem potkal ve Francii. Tam lidé tíhnou k
-okusování salátů. -Nebojte se.
Vážně? Snad jste taky neokusil…
Je tohle normální?
-Tohle je příliš nebezpečné! -Nebojte se! Madam, nebojte se.
Ale strašně fouká vítr. Chyťte se toho vodícího lana!
Stůj napříč. Počkej ještě!
-Co tam vidíte? -Vidím… štěstí.
Trochu to kope, co?
Dejte si náš dortík, madam.
Vypadá vynikající.
-Vůbec mi to nevadí. -Jen jeden šilink stojí.
Och, nevadí mi, jestli to tak bude.
… Pro vaši krásu.
Ale prosím vás… Co kdybychom si koupili draka?
P-p-p. Určitě to chceš dělat tady? Je dost větrno.
Musím cítit tvé rty. Vypadáš tak… ošlehaná větrem.
To má být kompliment? Počkej.
Ale děkuji vám velice.
Díky.
Ach, co moje šaty?
Oh! Drž to!
Ne! Nemůžu. Držte to pořádne, pozor!
Ale ne.
Co budem dělat?
-Co se to tam děje? -Vyskoč! Vyskoč teď!
Běžte od té věci pryč!
-Pomozte mi! Hned! -Chyťte ty lana!
-Pomozte jim! -Pozor, převrací se to!
Zkuste ho udržet, držte ho!
-Tak jim běž pomoc! -Rychle!
Zabrat!
Pozor, madam!
Och, bože…
Slečno Featheringtonová!
Zabrat!
Raz, dva, tři! Zabrat!
A teď zpátky!
-Držte to pevně! To by mělo stačit. -A je to, pane.
Pusťte to.
A Hawkins směřuje k nebesům.
-Skvělé, Bridgertone. -Bravo!
Ano.
To bylo skvělé!
Bravo.
-Jste hrdina. -To byli všichni, vážně.
Byli jste tak silný!
Neuvěřitelné!
No. To bylo napínavé rozptýlení, že?
Ještě, že nebyl nikdo zraněn.
Kdo říká, že já ne?
-Co? -Och! Ah!
Co se stalo?
Můj kotník. Praštilo mě jedno z těch lan.
Pojďte, najdeme vám křeslo.
LORD A LADY HAWKINSOVI POŘÁDAJÍ INOVAČNÍ PLES ROKU 1815
-Zvláštní. -Úú, je to krása, nemyslíš?
Stůj, hou!
Zastav!
Dnes mě budeš doprovázet?
Spíš tě využiji jako… štít.
Děkuji.
Pořád jsi naštvaný?
Ne, Eloise. Nejsem. Jenom jsem zamyšlený.
Muž může být zamyšlený, ne?
To je, myslím, vaše.
Děkuji vám.
Naštěstí budou všichni mluvit o panu Colinovi a balónu a ne o panu Colinovi a
tobě.
Ano, mamá.
Drahá lady, mohu vám představit… to, čemu sir Humphry Davy říká lampa?
Ne.
Musíš tančit s lordem Deblingem.
Já vím, mamá, snažím se.
Možná si myslíš, že jsem drsná, ale kdybys věděla, jak se mě tvůj otec snaží
neustále kontrolovat.
Snížil nám oběma kapesné na půlku. Dost možná si budeme muset vzít tyto šaty
dvakrát za sezónu.
Drahý lorde. Jsem v úžasu nad vaším hrdinstvím.
Jste stejným hrdinou na tanečním parketu?
Lorde Deblingu, děkuji, že jste mě zachránil, když jsem to potřebovala.
Nemáte za co, slečno Cowperová. Už… je vám líp?
Kotník mě pořád dost bolí.
Ale tančit s tím jistě mohu.
Už plánujete svatební den? Co si oblečete?
Och, ano. Mám plán a podrobněji…
Jsem moc rád, že nás Její Veličenstvo představilo. Máme jednu velkou společnou
věc: sedm bratrů a sester.
Sedm je docela výjimečný počet. Určitě nemáte ani chvilku klidu, že?
To nemám.
Miluji svou rodinu, ale i s mnoha lidmi se může cítit osamělý, že?
Domnívám se, že je to naopak. Vlastně si sám přeji mít osm dětí, aby byl domov
stále plný jejich švitoření.
Omluvil byste mě na moment?
Jste nezdvořák, příteli.
Ech, omluvte mě.
Ano, vskutku.
Hledáte další rukavičku?
-Ech, ne, ne. Ale děkuji vám za tu první. -Nemohu si pomoci, chci být hrdinou.
Já jen… hledám svoji dceru.
Ah. To je podivný pocit. Moje už všechny vylétly z hnízda.
Opravdu vylétly?
Ne, myslím, že ne. Hnízdo jsou jen… větvičky a listy. Stanou se domovem, když
jsou děti blízko, což jsou vždy, protože je nosíte s sebou, kamkoliv jdete.
Myslím, že jsem vás tu ještě nikdy neviděla.
-Ach, Marcusi. Tak tady jsi. -Mhm.
Mého bratra už znáte.
Va-vašeho bratra?
Lord Marcus Anderson. Je mi ctí se s vámi poznat.
Já jsem Violet, la-lady Bridgertonová, vdova, formálně.
Hmm. Marcus právě přijel do města, viď? Je na návštěvě.
Nevěděla jsem, že máte bratra.
-Ach. Tady jsi, kamaráde. -Ach.
Eh, no, vítejte na Mayfair, lorde Andersone.
Děkuji. Já už si čas strávený tady užívám.
-Bylo tam trochu těsno. -Ano, dost dusno.
Co děláš v poslední době?
Dobrý večer.
Dobrý večer, sire. Omluvte mě. Měla jsem jen…
Potřebujete klid? Ten já hledám celou noc.
Možná bychom si mohli užít klid společně.
Prosím, omluvte mě.
Zdravím vás. Zvláštní, že vás tu vidím. Taneční sál je loveckým územím matek nebo
ne?
Ano, vlastně jsem se odvážil do hnízda matek a zmijí, abych našel vás a trochu
jsem doufal, že se mi pak náležitě představíte. Benedict Bridgerton.
Ou, já vím. Všichni o vás mluví, protože jste s bratrem hrdiny dnešního
dne. Ohromili jste mě.
Ou, chcete říct, že jsem vás… obměkčil, jen protože jsem tahal za lano?
Oh, překvapujete mě. Myslel jsem, že hodnotíte ideje a ne… brutální… sílu.
No, pak jste mě špatně odhadl. Já miluji brutální sílu. Dávám jí přednost
před planým tlacháním. Lady Tilley Arnoldová.
Lady? Jste vdaná.
Byla jsem vdaná. Zemřel.
Och. To… to mě… to mě mrzí.
Děkuji. Dlouho jsem truchlila. A nespěchám s hledáním jiného manžela, tak
se nemusíte bát, že vás chci polapit.
Och. Ne, já se nebojím.
To je ale chyba.
Rád tě vidím.
Nazdar! Prosím tě, co děláš pořád?
Pane Mondrichi, je to stále váš podnik?
Lorde Garrette. To opravdu je. Pojďte! Na nadcházející lov. A… už se na něj hrozně
moc těším.
Pane Mondrichi, pokud chcete být členem společnosti, musíte vědět, že to tu dál
vést nemůžete. Pamatujte, vyšší společnost nepracuje.
Neznamená být částí tohoto světa svobodu… dělat si, co chci?
Vše má své meze. Pokud střílíte tak, jako naléváte, doufám, že vás na lovu uvidím.
Mondrich? Je tady.
Já to vím.
Je statečný.
Mají hezká mláďata.
Skutečně, pane Bridgertone? A kde jste vzal takovou kuráž?
No, odvaha je…
Když jsem ráno vyšla do zahrady, tak tam byl, představ si to.
Mluvila… mluvila jsi s ním?
Ta je v každém z nás. Pokud jsme upřímní sami k sobě a ke svým citům, lze dokázat
cokoliv.
To mě mrzí.
Ech, promiňte, dámy.
Lorde Deblingu.
Dobrý večer. Další setkání s uvolněným balónem?
Momentálně ne.
Omluvte mě, nesu slečně Cowperové limonádu.
Lorde Deblingu.
Obávám se, že jsem nebyla upřímná.
Co prosím?
S tou… trávou.
Nemám ji ráda. Ne že bych ji nesnášela, ale mnohem radši jsem uvnitř.
Aha.
Ta osoba, kterou jsem dnes byla. Předstírala jsem, že jsem někdo jiný. Už
nikdy to nechci udělat.
Ta osoba, kterou jsem, miluje společnost a klepy, dokonce se na
večírcích příležitostně ukrývá.
Jsem někdo, kdo má rád knihu víc než zkoumání přírody, někdo, kdo rád pozoruje
ptáky, ale spíše z parapetu svého okna a v tuto chvíli už někdo, kdo příliš
vysvětluje.
Kolik osob ve vás přesně je? Kde je schováváte?
Vám… nevadí, že nechci trávit čas pozorováním přírody?
Bože, ne. Pokud bychom mluvili jen o přírodě, přestal bych na tyhle akce
chodit. Nechci se dvořit ženě, která se snaží být mou kopií. Chci být s někým, kdo
ví, kým je a přijímá svou vlastní odlišnost, tak jako já. Což myslím, že vy
děláte.
Ah, konečně nejsi obsazená, celou noc na tebe číhám.
Každou chvíli se vrátí. Jsem si tím jistá.
Možná je to tak lepší. Zeleninová strava se k tobě nehodí.
Coline. Neviděl jsi Francescu?
Neviděl.
Můžu se zeptat, matko?
Na cokoliv, můj milý.
Když… hledáš vhodného manžela pro Francescu. Koho si myslíš, že najde?
Já… si pro Francescu přeji to, co jsem chtěla pro sebe, pro Anthonyho, pro
Daphne. Vášeň. Rozechvění, lásku, co je vzrušující.
Já myslel, že věříš, že základem velké lásky je přátelství.
To myslím, ano. Tak jsme s tvým otcem taky začali. Ale je to… vzácné, pro obě
strany, začít jako… přátelé a pak cítit něco víc.
Mm. A jak jste s otcem věděli, že je to vzájemné?
Protože našel odvahu se zeptat.
Ech. Dobře. Doufám, že Francesca to najde, je dost statečná, aby se ptala.
Také v to doufám, Coline.
Autorka je přesvědčená, že největší vynálezy nejsou nic jiného než odvedení
pozornosti od toho, co je pro nás přirozené.
Coline.
Máš volno od svých obdivovatelek?
Je ti dobře?
Mám otázku. Kterou ti… musím… položit.
Naše instinkty. Vrozený zvířecí pud, který se skrývá i v těch nejvyspělejších z nás.
Když je vše řečeno a uděláno…
Coline…
… příroda vždycky zvítězí.
Já…
Slečno Featheringtonová.
Přišel čas na náš tanec.
Jistě, mylorde.
Pane Bridgertone.
Zdá se, že právě instinkt vedl lorda Deblinga, tohoto muže přírody,
k nejpřekvapivější volbě sezóny, ke slečně Penelope Featheringtonové.
Je to… halucinace? Je mi zle.
To mně taky.
Ne, vážně, je mi zle.
Ten lektvar už snad nepijete?
-Taky ne. -Potom…
Och!
Je třeba říct, že tato autorka je zcela uchvácena. V bitvě mezi přírodou a
člověkem je zcela jasné, že boj se svádí mezi člověkem a jím samým.