‫לא כל כך מהר!‬
‫אסור לי למהר, אני הרה.‬
‫זה לא בטוח.‬
‫הקאתי כל הלילה.‬
‫בחילות היריון אמורות לקרות בבקרים, לא?‬
‫מה העניין? סוכנת הבית שלי אמרה‬ ‫שווארלי אמרה שזה דחוף. ישנתי.‬
‫הביטו. לאחותכן יש אורח.‬
‫קניתי לך צמח,‬
‫כדי שתוכלי להמשיך‬ ‫ליהנות מהטבע מאדן חלונך.‬
‫תודה.‬
‫מה הוא?‬
‫למה היא?‬
‫היא בטח סחטה אותו.‬
‫או כלאה אותו בארון.‬
‫או השתמשה בשיקוי שווארלי נתנה לנו?‬
‫ידוע מה היא עשתה: נעזרה בקולין ברידג׳רטון.‬
‫רבים היו עושים הרבה יותר‬ ‫בשביל קשר לבני ברידג׳רטון.‬
‫אצטרך להחליף את מר ברידג׳רטון ולסייע.‬
‫לורד דבלינג.‬
‫בנותיי האחרות קפצו לביקור במקרה,‬
‫וביקשו למסור לך ברכת יום טוב.‬
‫יום טוב.‬
‫כמה טוב שבאת.‬
‫לרוב, פנלופי שלי‬ ‫יושבת תחת החלון הזה וקוראת.‬
‫ועכשיו, הנה היא, בחדר,‬
‫וזה בזכותך.‬
‫האמנם? יש סיבה מיוחדת‬ ‫שאת אוהבת את החלון הזה כל כך?‬
‫האם הספה הזו נוחה במיוחד?‬
‫לא במיוחד.‬
‫אני בעיקר נהנית מהנוף.‬
‫אבל הוא החל להימאס עליי.‬
‫ואני שמחה להיות כאן איתך.‬
‫חשבתי שאמצא אותך כאן.‬
‫מצאת אותי.‬
‫אנו מצפים למרקיז סמדאני‬ ‫שיבוא לבקר את פרנצ׳סקה הבוקר.‬
‫אוכל לסמוך על נוכחותך?‬
‫אולי מוטב שאיעדר הפעם.‬
‫אם אהיה שם, ודאי אטרוף את כל העוגיות‬
‫ולא אשאיר כלום למרקיז.‬
‫יקירי…‬
‫אמש בנשף,‬
‫כששאלת על חברות,‬ ‫ואם היא יכולה לפרוח ולהפוך לאהבה…‬
‫יש משהו שרצית לדון בו איתי?‬
‫זה נחמד מצדך, אימא,‬
‫אך זו הייתה‬
‫השערה בלבד.‬
‫אני רק רוצה את הטוב ביותר עבור פרנצ׳סקה.‬
‫ארד בהמשך.‬
‫בסדר.‬
‫- ברידג׳רטון -‬
‫קורא יקר וחביב,‬
‫שאלה לי:‬
‫מהו הכוח העיקרי אשר מוביל אותנו בדרכינו?‬
‫אתה עורך הדין שלי.‬
‫האם תמשיך להיות? תלוי במה שתאמר עכשיו.‬
‫אשוב כשהעניין יוסדר.‬
‫גם אתה באת הנה לעשוק אותי?‬
‫לא.‬
‫באתי לחזר אחרייך.‬
‫מר ברידג׳רטון…‬
‫אין לי עניין במחזרים.‬
‫האם זה השכל שלנו…‬
‫או הלב?‬
‫בן הדוד המסכן אומר,‬
‫״לא אחלוק על כך;‬ ‫הרי אתה טוען זאת כבר עשר שנים!״‬
‫נפלא.‬
‫אך לפני שתספוג את כל העליצות שבחדר,‬
‫אתה מוכרח לספר לנו:‬
‫במה זכינו לחזות בחזרתך ללונדון?‬
‫אנא סלחי לי על ההצגה.‬
‫אני רגיל לבלות‬ ‫בחברת משרתיי באחוזתי הכפרית ותו לא.‬
‫מחסור זה בחברה הוא שגרם לי לחזור.‬
‫שלא לדבר על המחסור בגברות.‬
‫אם כך, הכול יסתדר על הצד הטוב ביותר.‬
‫אני אהיה עסוקה בזמן הקרוב,‬
‫ולפיכך תהיה חופשי‬
‫להיפגש עם גברות כאוות נפשך.‬
‫כאשר קיים עימות בין הלב ובין הראש,‬
‫כל בחירה מלווה בייסורים.‬
‫אחת שמוחה ולבה מאוחדים‬
‫היא הוד מעלתה המלכה שרלוט.‬
‫בעקבות מפגשם בנשף הוקינס,‬
‫נראה שה״נוצצת״ של המלכה,‬
‫מיס פרנצ׳סקה ברידג׳רטון,‬
‫אכן צפויה להיות המרקיזה סמדאני החדשה.‬
‫היא מרעיפה עלייך שבחים לרוב, הוד מעלתך.‬
‫אתה מצליח לקרוא משם?‬
‫בעזרת אימון רב, כל דבר הוא אפשרי.‬
‫אם כן, זה משמח שאנו כה מיומנים‬ ‫באירוח האירועים המלהיבים ביותר.‬
‫נארגן אירוע נוסף בהקדם.‬
‫חגיגה של מעמדנו הטוב.‬
‫וגם הזדמנות, אולי,‬ ‫להבטיח את השידוך שלנו למיס פרנצ׳סקה?‬
‫קח צעד נוסף לאחור.‬
‫אתה מיטיב לקרוא אותי.‬
‫כמובן, מה שמרטיט את לבבותינו‬
‫עלול גם לשבור אותם.‬
‫העונה עוד צעירה,‬ ‫ולרוב יש לה רצונות משלה.‬
‫זו העוגה?‬
‫נדמה לי שהיא נקראת ״מיל־פויי״.‬
‫הטבחית שלנו דיברה‬ ‫עם מטבחו של הלורד סמדאני.‬
‫זה אמור להיות בדיוק לפי טעמו.‬
‫אני מקווה שלא הטרחנו‬ ‫את הבשלנית שלנו לחינם.‬
‫ייתכן שהלורד סמדאני לא יבוא לבקרני.‬
‫הגיע אורח.‬
‫כן! שייכנס.‬
‫לורד סמדאני. ברוך הבא.‬
‫הטבחית שלנו הכינה מיל־פויי לקראת בואך.‬
‫הייסינת׳, זה לא לורד סמדאני.‬
‫אנא, סלח לנו על הטעות.‬
‫הטעות כולה שלי, בטוחני.‬
‫באתי לבקר אצל אחת מבנותייך, אם יורשה לי.‬
‫בתי, פרנצ׳סקה?‬
‫מיס פרנצ׳סקה.‬
‫ג׳ון סטירלינג,‬
‫רוזן קילמרטין.‬
‫נעים מאוד.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫הרוזן קילמרטין ואני‬ ‫הכרנו בחטף בנשף הוקינס,‬
‫אך טרם הספקנו לערוך היכרות רשמית.‬
‫הבנתי.‬
‫אפשר להצטרף אלייך לרגע?‬
‫בשמחה.‬
‫היא לא מדברת איתו.‬
‫אני בהלם.‬
‫חשבתי שיש צורך בשנינויות כדי להרחיק מחזר,‬
‫אך שתיקה פשוטה היא יעילה בהרבה.‬
‫אולי הם נהנים.‬
‫אך כיצד יכירו אם לא ידברו?‬
‫והוא בא לביקור לפני שנערכה היכרות רשמית?‬
‫הגיע מבקר נוסף, גבירתי.‬
‫לורד סמדאני, למיס פרנצ׳סקה.‬
‫ליידי ברידג׳רטון, שלום.‬
‫שלום, לורד סמדאני. אביא לך מאפה.‬
‫מר ברידג׳רטון. מיס ברידג׳רטון.‬
‫ואת בוודאי מיס הייסינת׳, אני מניח.‬
‫כזה נאה!‬
‫מיס פרנצ׳סקה,‬
‫תענוג לראותך.‬
‫שלום, לורד סמדאני.‬
‫דומני שלא הכרנו, לורד…‬
‫קילמרטין.‬
‫אך עמדתי לעזוב. אינני רוצה להפריע.‬
‫שלום.‬
‫והוא הלורד השלישי שהציע שתוותר על המועדון?‬
‫נראה שלכל חברי הבון־טון יש דעה בנושא,‬
‫ואצל כולם זה נובע מדאגה, כביכול.‬
‫הדאגה שלהם היא מן השפה ולחוץ, אבל…‬
‫אחרי שזה ייעשה,‬ ‫הם בוודאי ימצאו להם עיסוק אחר.‬
‫את מאמינה שעליי לעשות כרצונם?‬
‫לוותר על כל מה שבנינו?‬
‫לא אמרת שעלינו‬ ‫לקבל בשמחה את כל מה שיש לנו עכשיו?‬
‫למה לטרוח ולהחזיק בית עסק‬ ‫שרק יגרום לבלבול נוסף?‬
‫אני לא זה שמבולבל.‬
‫המועדון יישאר שלי.‬
‫התחלתי את האוסף שלי עוד בשנת 1790,‬
‫וחשבתי שמן הראוי להציגו לראווה,‬ ‫אחרי כל השנים.‬
‫אימא, אנחנו בספרייה.‬
‫לשם שינוי, הרשי לי להציץ בספר.‬
‫אסור שדעתך תהיה מוסחת!‬
‫היום עלייך לחשוב אך ורק על לורד דבלינג.‬
‫זה ספר על מסעות לצפון,‬ ‫לשם לורד דבלינג מתכוון לנסוע.‬
‫תני לו לספר לך על זה.‬ ‫גברים אוהבים להסביר לנו את העולם.‬
‫אם נסביר אותו לעצמנו באמצעות קריאה,‬
‫הם ירגישו מיותרים ומעורערים.‬
‫צהריים טובים לכן.‬
‫מיס פת׳רינגטון, האם את קוראת‬ ‫על המעבר הצפון־מערבי המפורסם?‬
‫כן. אני חושבת שהוא…‬ ‫-מבלבל נורא.‬
‫לא הבנו דבר וחצי דבר.‬
‫התואיל בטובך להסביר?‬
‫ספרים משלהבים את דמיוני.‬
‫יש לי אוסף בן אלף ספרים ויותר.‬
‫ספרים אוהבים כל כך שאוספים אותם.‬
‫כן, אכן.‬
‫לא נראה לי שמישהו בספרייה הזאת‬
‫קרא פעם ספר עד הסוף.‬
‫אולי הספר שלי יצטרף לאוסף בקרוב.‬
‫הטרגדיה על רווקה זקנה‬
‫שאביה מבטיח להשיא אותה‬ ‫לאחד מחבריו הקשישים.‬
‫נשמע כמו ספרות גרמנית.‬
‫סייעתי לך בתקרית הכדור הפורח,‬
‫ובכל זאת ברור למדי‬ ‫שכל המניפות מתנפנפות לכיוונך.‬
‫אולי תכבד אותנו בנוכחותך מחר,‬
‫אם לא תהיה עסוק בהדיפת מעריצותיך?‬
‫בכוונתנו להתהולל.‬
‫דומני כי אתלווה אליכם.‬
‫גם לי לא תזיק התהוללות.‬
‫את מחפשת מישהו, מיס פת׳רינגטון?‬
‫לא. רק…‬
‫מתפעלת מהספרים.‬
‫מה חומר הקריאה המועדף עלייך?‬
‫אני מחבבת עלילות מרתקות וספרים עובדתיים,‬
‫אך…‬
‫האמת היא שאני נמשכת,‬
‫שוב ושוב, לסיפורים על…‬
‫אהבה.‬
‫ומה מעניין אותך בסיפורים הללו?‬
‫הם סיפורים על חיבור,‬
‫על תקווה לחיים טובים יותר.‬
‫זה גורם לי להישמע רדודה?‬
‫מיס פת׳רינגטון,‬ ‫אני שמח לשמוע שיש לך תחום עניין,‬
‫ממנו את נהנית כשם שאני נהנה מן המחקר שלי.‬
‫אנו דומים מבחינה זו.‬
‫האם ישנם רומנים‬
‫שבהם הגבר יוצא למסע ארוך מאוד,‬
‫ורעייתו שמחה להישאר מאחור ולטפל באחוזה?‬
‫זה לא נשמע כמו ספר ספוג ברגש.‬
‫לאו דווקא.‬
‫אבל אם גם לרעיה היו תחומי עניין משלה, אז…‬
‫אולי שניהם יכלו להיות מאושרים.‬
‫שידוך תכליתי, אך מאושר?‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫ואם יורשה לי לשאול,‬ ‫איך יכול היה אותו ג׳נטלמן דמיוני‬
‫לבקש את ידה של העלמה?‬
‫בייחוד אם לא היה לה קרוב משפחה ממין זכר.‬
‫אילו כתבת את הספר, כמובן.‬
‫אני מניחה שהוא היה צריך לבקש מאמה.‬
‫אני מבין.‬
‫ואם אמה הייתה נותנת את ברכתה,‬
‫את חושבת שהיא הייתה מסכימה?‬
‫אני חושבת שהיית צריך לקרוא את הספר.‬
‫הכול כשורה? אתה נראה…‬
‫חוששני שהתלהבותי נמצאת במקום אחר הערב.‬
‫אז היית מעדיף להסתכל?‬
‫כבר שילמת.‬
‫בסדר.‬
‫אם המרקיז יזמין אותך‬ ‫לרקוד בשנית בנשף המלכה,‬
‫זו תהיה הבעת עניין ברורה.‬
‫ראשית נראה אם הוא בכלל‬ ‫יזמין אותי לריקוד אחד הפעם.‬
‫משהו אומר לי שהוא יזמין.‬
‫אך אם ההתעניינות אינה הדדית…‬
‫הנה לורד קילמרטין.‬
‫את מכירה את משפחתו?‬ ‫-לא היטב.‬
‫הם מתרחקים מן הבריות ונחבאים אל הכלים.‬
‫את מעוניינת בו?‬
‫שלום, לורד קילמרטין.‬
‫מיס פרנצ׳סקה.‬
‫ליידי ברידג׳רטון.‬
‫עזבת בפתאומיות בפעם שעברה.‬
‫היה לך אורח אחר.‬
‫קיוויתי לראות אותך בהצגת‬ ‫האוסף של לורד פולר אתמול.‬
‫לא. אינני נוהג להגיע לאירועים חברתיים,‬
‫אלא אם כללי הנימוס מחייבים זאת.‬
‫הבנתי.‬
‫אז… האם עצרת לשוחח איתנו‬
‫רק מתוך נימוס?‬
‫דומני שאת ניגשת אליי.‬
‫מוזיקה מהנה, כן?‬
‫אם להשיב בכנות, לא.‬
‫הקצב הפכפך מדי.‬
‫כשנדמה לך שאתה מתחיל להבין את המנגינה,‬ ‫השיר נגמר.‬
‫שיר כזה היה מתוק בהרבה‬ ‫אילו נוגן במקצב שלושה רבעים,‬
‫שהיה מאפשר להרגיש את המוזיקה.‬
‫זה מועיל.‬
‫אם תסלחו לי.‬
‫בתשובה לשאלתך, לא. אינני מעוניינת בו.‬
‫ביקור למיס קאופר, גבירתי.‬
‫אלואיז.‬
‫קרסידה. ליידי קאופר.‬
‫איזה בית מזמין יש לכן.‬
‫הוא כמו…‬
‫מוזיאון.‬
‫זו שעת המבקרים, מיס ברידג׳רטון.‬
‫והייתי רוצה לבקר אצל מיס קאופר לרגע,‬
‫אם זה מותר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫באתי לבדוק ששלומך טוב.‬
‫לא נראית כעצמך אתמול.‬
‫דומני שמעולם לא באה אליי אורחת.‬
‫באמת?‬
‫אינני מאשימה אף אחד.‬
‫הבית מזכיר יותר…‬
‫אחוזת קבר, לא?‬
‫את בסדר?‬
‫הבהרתי שזוהי שעת המבקרים.‬
‫מן הסתם לא הבהרת די הצורך.‬
‫מיס ברידג׳רטון.‬
‫אם יורשה לי לשוחח עם בתי.‬
‫ביחידות.‬
‫בוודאי.‬
‫את לא תיראי בחברה‬ ‫עם נערת ברידג׳רטון הזו שוב.‬
‫האם יש בינינו הבנה?‬
‫אתה בטוח שלא תוכל‬ ‫להצטרף אלינו לארוחת הערב?‬
‫שני שלישים מהלורדים סגרו את חשבונותיהם.‬
‫לא אוכל להרשות לעצמי לשכור מוזג‬
‫עד שאפתור את הבעיה הזו.‬
‫אולי מעצב או בשלן חדש.‬
‫אני בטוחה שהתשובות יבואו לך.‬
‫במסע הגדול שלי,‬ ‫פגשתי יוונייה אחת בבלקנים.‬
‫המדריך שלי העלים עין בזמן שהיא ואני…‬
‫הכרנו.‬
‫במשך שישה חודשים ברציפות,‬ ‫בכל רחבי חצי־האי.‬
‫היא נשמעת כמו הבחורה שבשבילה‬ ‫היה לי שווה לנסוע עד לרובע הצרפתי.‬
‫היה לה הרבה מה להציע בפלג הגוף העליון,‬ ‫ואני לא מתכוון לשכל שלה.‬
‫מה לגביך, ברידג׳רטון?‬
‫נעדרת למשך זמן־מה.‬
‫אני בטוח שנערות הקיץ‬ ‫עזרו לטיול שלך להיות מספק.‬
‫סיפרתי לכם את הסיפור שלי על הרוזנת, לא?‬
‫כן, אבל לא פירטת.‬
‫ובכן, ראוי לו לג׳נטלמן‬ ‫שישמור כמה דברים לעצמו.‬
‫אוי, נו באמת.‬
‫אני לא רואה שום ג׳נטלמן פה.‬
‫אני מסכים איתך לגבי זה.‬
‫סלחו לי.‬
‫אבל זה מעייף, לא?‬
‫הכורח הזה שנכפה עלינו, לנהוג בקלות ראש‬
‫בדבר היחיד בחיים שיש לו משמעות אמיתית.‬
‫אינכם חשים בדידות?‬
‫מיס פת׳רינגטון.‬
‫אימא?‬
‫לורד דבלינג ביקש את רשותי‬
‫להציע נישואין.‬
‫נתת לו אותה?‬
‫ודאי שכן!‬
‫הגעת להישג נאה!‬
‫שמעתי ביתו של הלורד דבלינג‬ ‫הוא אחד הגדולים ביותר במייפייר.‬
‫24 משרתים, צי של כרכרות,‬
‫והוא מספר לי שהוא מרבה לנסוע.‬
‫זאת אומרת שניהול האחוזה יהיה בידייך!‬
‫תארי לך איזו השפעה תהיה לך.‬
‫איזו השפעה תהיה…‬
‫לכולנו.‬
‫אימא, עוד לא הסכמתי.‬
‫אך מן הסתם תסכימי.‬
‫למסעותיו אכן יש יתרונות,‬
‫אני אכן חובבת פרטיות, אך…‬
‫אך מה?‬
‫פנלופי…‬
‫השתמשת בדמי הכיס שלך‬ ‫לשינוי המלתחה, התסרוקת…‬
‫והשגת את התוצאה המבוקשת.‬
‫לורד דבלינג הוא ציפור אחת ביד,‬ ‫וציפור נאה בהחלט.‬
‫אל תיתני להצלחה להפוך אותך לחמדנית.‬
‫מה עוד כבר אפשר לבקש?‬
‫אל תאמרי לי שאת מחכה לאהבה.‬
‫זו בדיוק הסיבה שלא רציתי שתקראי!‬
‫אהבה זו מעשייה. היא קיימת רק בספרים שלך.‬
‫את יודעת מה רומנטי?‬
‫ביטחון.‬
‫היי חכמה, פנלופי.‬
‫ואם לא תהיי, אהיה חכמה במקומך.‬
‫את מוכנה לקראתי, מיס?‬ ‫-כן.‬
‫הכפפות שלך, גבירתי.‬ ‫-תודה, גב׳ וילסון.‬
‫קולין, כולם בכרכרה. עוד לא התלבשת?‬
‫לא. רציתי לומר לך‬ ‫שאני מעדיף להישאר בבית הערב.‬
‫אתה נראה בכי רע.‬
‫אותך שמעתי משוטט במסדרונות מאוחר בלילה?‬
‫שלומי טוב.‬
‫אתה יודע…‬
‫תמיד היית אחד מילדיי הרגישים ביותר.‬
‫תמיד מודע לצורכיהם של אחרים.‬ ‫תמיד מנסה לעזור,‬
‫או מספר בדיחה לשיפור האווירה.‬
‫אינך מרבה לחשוב על צרכיך אתה.‬
‫אני גאה ברגישות שלך.‬
‫אבל לחיות כדי לרַצות אחרים?‬
‫זה בטח מעייף לפעמים.‬
‫מכאיב, אולי.‬
‫אז מובן מדוע החלטת‬ ‫לעטות שריון בזמן האחרון.‬
‫אך היזהר‬
‫שהשריון לא יחליד,‬
‫ויתקבע, עד שלעולם‬ ‫לא תוכל לפשוט אותו מעליך.‬
‫ראשי סחרחר מעודף שתייה.‬
‫סלחי לי על ההתפרצות.‬
‫ברצוני פשוט לנוח הערב.‬
‫רק חבל…‬
‫שתפספס את פרי עמלך.‬
‫שמעתי שפנלופי עשויה לקבל‬ ‫הצעת נישואין הערב.‬
‫ליידי פת׳רינגטון מספרת בלי הרף‬ ‫לכל מי שנאות להקשיב.‬
‫הערב?‬
‫זה די זריז.‬
‫בזכות עזרתך, קרוב לוודאי.‬
‫אני באמת מקווה שהרגשתך תשתפר.‬
‫אולי מיצג האהבה הקטן הזה‬
‫יעורר השראה באוהבים שלי הערב.‬
‫מיס פת׳רינגטון.‬
‫ליידי פת׳רינגטון.‬
‫ערב טוב.‬
‫באת לגנוב את בתי לריקוד, לורד דבלינג?‬
‫נדמה לי שנותרה לה לפחות‬ ‫משבצת פנויה אחת בפנקס הריקודים.‬
‫משבצות רבות, למעשה.‬
‫אם כך, האם יהיה לי הכבוד לנצל משבצת אחת?‬
‫ליידי ברידג׳רטון.‬
‫לורד אנדרסון.‬
‫תודה, אך אין לי תיאבון.‬
‫אתה נהנה?‬
‫עד מאוד.‬
‫לא הרביתי לבלות במייפייר‬ ‫מאז ראשית נישואיי.‬
‫בכפר אפשר לטייל,‬
‫להביט בעצים, ולנוח בבית.‬
‫האירי את עיניי:‬ ‫איך אפשר להעביר את הזמן בעיר?‬
‫חוששתני שרובנו מעבירים את זמננו‬ ‫בהתערבות בחייהם של צאצאינו.‬
‫זה לפחות התחביב המועדף עליי ועל אחותך.‬
‫אחותי אוהבת לדחוף את האף?‬
‫טוב, הניסוח הזה אינו מדויק.‬
‫היא מעצבת את החברה כפי רצונה,‬ ‫והיא מצטיינת בכך.‬
‫לא ידעת זאת עליה?‬
‫אנחנו…‬
‫אנו מחדשים את הקשר.‬
‫ואת מי היא ״מעצבת״ כרגע?‬
‫את בתי, פרנצ׳סקה.‬
‫אך דומני שהיא טרם מצאה את אותו ״ניצוץ״.‬
‫ובכן, אם זה עוזר…‬
‫לפעמים האש גוברת אט־אט.‬
‫נישואיי לא נולדו מאהבה,‬ ‫ואני מודה, לא הייתה שם תשוקה רבה בהתחלה,‬
‫אך בסופו של דבר חיבבתי אותה מאוד.‬
‫היינו מאושרים עד יום מותה.‬
‫אני משתתפת בצערך.‬
‫אז אולי יש תקווה.‬
‫נישואיי דווקא כן נולדו מאהבה, אז…‬
‫זה כל מה שאני מכירה.‬
‫תנחומיי הכנים נתונים לך.‬
‫אך אני מקנא.‬
‫היה לך שידוך שנולד מאהבה.‬
‫זה משהו שאני‬
‫עדיין מקווה למצוא‬
‫במערכה השנייה שלי.‬
‫נראה שהנוצצת שלך בוהקת לכבודך.‬
‫כן, אכן.‬
‫אפילו ליידי ויסלדאון‬ ‫תיאלץ להודות שהשידוך שלי מבריק.‬
‫אולי זה פתח את הדלת‬
‫לברית חמימה יותר בין הרכלנית ובין הכתר.‬
‫לעניות דעתי, פתח גם פתח.‬
‫תודה שאירחת לי לחברה.‬
‫לא רציתי להחמיץ עוד נשף,‬
‫אך גם לא רציתי לבוא הנה לבדי.‬
‫בעלך צריך להיות כאן איתך.‬
‫נראה שמר מונדריץ׳ מתקשה‬
‫לוותר על חיינו הקודמים,‬
‫ולא משנה כמה אני לוחצת עליו.‬
‫הוא קשור מאוד לבר שלו.‬
‫המלכה לא תראה בעין יפה‬
‫גבר בעל תואר שעובד במועדון.‬
‫עלייך להראות למר מונדריץ׳‬
‫שהחיים החדשים האלה שווים את ההקרבה שלו.‬
‫חיים קודמים…‬
‫מסוכן לבקר בהם.‬
‫נהנית מהבלט, מר ברידג׳רטון?‬ ‫-עד מאוד.‬
‫עד כדי כך שאני תוהה‬ ‫אם החמצתי את הייעוד שלי.‬
‫כרקדן.‬
‫ליידי ארנולד.‬
‫הצטרפי אלינו.‬
‫לורד פולר. ליידי פולר.‬ ‫תענוג לראות את שניכם.‬
‫הכרת את מר ברידג׳רטון?‬
‫אכן.‬ ‫-בקצרה.‬
‫אכן. ובכל זאת, זהו עונג.‬
‫בדיוק שוחחנו על הבלט.‬
‫אני מוכרחה לומר,‬
‫אינני בטוחה שהרקדן‬ ‫היה חייב להיות במערומיו.‬
‫לא היה מזיק אילו לבש חולצה.‬
‫אני מסכימה.‬
‫אין דבר גרוע יותר ממערומים.‬
‫אלואיז, הנה את.‬
‫חיפשתי אותך כל הערב.‬
‫מותר לך לדבר איתי בפרהסיה?‬
‫אני ״נערת ברידג׳רטון״, אחרי הכול.‬
‫שמעת את זה.‬
‫צר לי על אבי.‬
‫צר לי שהוא כסיל גמור.‬
‫אלואיז!‬
‫אם עלייך לשמור מרחק ממני לזמן־מה…‬
‫אני מבינה.‬
‫לא. אבי יצטרך לעמוד בזה.‬
‫חוץ מזה…‬
‫הוא באמת כסיל.‬
‫אינך דומה לאחרים, אלואיז.‬
‫מניין לך האומץ להיות כה שונה?‬
‫זה לא אומץ. פשוט אינני מבינה מדוע‬ ‫אחרים אינם רואים את הדברים כמוני.‬
‫איך את רואה את הדברים, בדיוק?‬
‫ובכן,‬
‫אם כבר שאלת…‬
‫לעזאזל!‬ ‫-תן לי.‬
‫אחותי, לאן את הולכת?‬
‫אני עוזבת מוקדם.‬
‫הבלט נגמר, המלכה מרוצה מהנוצצת שלה,‬
‫ואני רוצה קצת זמן לעצמי.‬
‫אם סיימת להתערב אצל אחרים,‬
‫אולי אציע את עצמי כמטרה החדשה שלך.‬
‫שמעתי על יכולתך לעצב את החברה,‬ ‫ואני נפגש שוב ושוב עם אישה מסקרנת מאוד.‬
‫אינני יודעת מה שמעת,‬
‫אך אני מבקשת שלא תערב אותי בהוללות שלך.‬
‫אינני מעוניינת.‬
‫אני מבין שהתנהלותי אולי נראית הוללת,‬
‫אך אני מבטיח לך, לבי טהור.‬
‫והאם לבך ממוקם בתחתוניך?‬
‫מיס פרנצ׳סקה.‬
‫לורד קילמרטין.‬
‫חוששתני שאני צמאה‬ ‫בעקבות הריקוד עם לורד סמדאני.‬
‫עד כדי כך שלא מתחשק לי לדבר.‬
‫האין זו צורת התקשורת המועדפת עלינו?‬
‫סלחי לי על עזיבתי הפתאומים במפגשנו האחרון.‬
‫רק רציתי להביא לך את זה.‬
‫אינני אדם המכביר במילים,‬
‫והמילים שיש לי אינן טובות במיוחד, לצערי.‬
‫אך אני מאמין בכוחה של מחווה.‬
‫מיס פרנצ׳סקה, הבאתי לך לימונדה.‬
‫סלח לי, לורד סמדאני.‬
‫אימא, ברצוני להקדים ולחזור הביתה,‬
‫אם זה בסדר.‬
‫ובכן, אני…‬
‫ראשית נמצא את אחיך ואת אחותך.‬
‫כמובן.‬
‫לורד סמדאני.‬
‫לורד קילמרטין.‬
‫מה קורה?‬
‫דומני כי הלורד סמדאני‬ ‫הביא למיס פרנצ׳סקה לימונדה,‬
‫ועכשיו היא…‬
‫לא שותה את הלימונדה.‬
‫בדיוק, הוד מעלתך.‬
‫היא לא שותה את הלימונדה.‬
‫אולי מוטב כך.‬
‫ילדים גוזלים זמן רב, ו…‬
‫מייבשים את יופיינו.‬
‫אם כי, כמובן, לנו יש די והותר.‬
‫אתה רומז שעלינו לוותר?‬
‫עשית לי כאב בחזה!‬
‫לא…‬
‫סלחי לי.‬
‫למעשה, אני סובלת מרגישות כל השבוע.‬
‫את לועגת לי?‬
‫יש לי כאבים בחזה כל הזמן,‬
‫וזו לא מַיֶּמֶת הלבלב.‬
‫אימא אמרה שזה סימן ברור להיריון.‬
‫באמת?‬
‫ערב טוב, ברידג׳רטון.‬
‫אכן…‬
‫ברידג׳רטון. איחור אופנתי?‬
‫למען האמת… חבל על זמנך.‬
‫בוא איתנו.‬
‫אבל הפעם נשתה אצל וייט.‬
‫במקום בבר הנוראי של מונדריץ׳.‬
‫סלחו לי.‬
‫הכול בסדר, מיס פת׳רינגטון?‬
‫הכול נהדר.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה, אדוני?‬
‫כל דבר.‬
‫היות שאתה מרבה לנסוע, הגיוני מאוד בעיניי‬ ‫שאתה מחפש שידוך תועלתני, אך…‬
‫האם אתה חושב ש… עם הזמן…‬
‫יהיה לאהבה סיכוי לצמוח?‬
‫אינני יודע.‬
‫בכנות, לבי נתון במידה רבה לפועלי,‬
‫וייתכן שאתקשה לפנות מקום נוסף.‬
‫אך אני שמח מאוד‬
‫שנראה כי יש לך חיים מלאים מאוד.‬
‫את נראית יפה במיוחד הערב, מיס פת׳רינגטון.‬
‫ותארי לך כמה זמן פנוי יהיה לנו‬ ‫אם לא נצטרך לחשוב על נישואין כל הזמן.‬
‫זמן לקרוא, או להתדיין,‬
‫או כל דבר אחר שמטרתו אינה למצוא בעל.‬
‫זה מעניין.‬
‫הלא כן?‬
‫לא, התכוונתי ש…‬
‫אחיך ניגש היישר לפנלופי ולורד דבלינג.‬
‫אכפת לך אם אפריע?‬
‫קולין…‬ ‫-זה ייקח רק רגע.‬
‫נראה שיש לכם משהו ליישב.‬
‫אפנה לכם את הבמה.‬
‫נמשיך את השיחה בפעם אחרת, כן?‬
‫לורד דבלינג.‬
‫אתה נאה מכדי להפוך למנודה.‬
‫אשמח לסיים את הריקוד איתך,‬ ‫אם אתה זקוק לבת זוג.‬
‫קולין, אתה תהרוס את הסיכוי שלי עם דבלינג.‬
‫אולי מוטב כך.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫פן, אינך יכולה להינשא לו.‬ ‫את בקושי מכירה אותו.‬
‫אני מכירה אותו מספיק.‬
‫שמעתי שהוא עומד לעזוב.‬
‫לשלוש שנים.‬
‫אני כבר יודעת, קולין.‬
‫המסע ליעדו יארך שנה.‬
‫הם נראים מוטרדים, הלא כן?‬
‫ארוס ופסיכה נלחמים זה בזו.‬
‫מה את מנסה לומר, מיס קאופר?‬
‫הם חברים ותיקים, לא?‬
‫הוותיקים ביותר.‬
‫מאז שמשפחת פת׳רינגטון עברה לגור ממול.‬
‫מול בית ברידג׳רטון?‬
‫בדיוק.‬
‫הבנתי.‬
‫השלמתי עם מה שיש ללורד דבלינג להציע.‬
‫אשיב להצעתו בחיוב.‬
‫תודה לך על הריקוד, מיס קאופר.‬
‫אמרתי שאעזור לך למצוא בעל,‬ ‫אך לא אעמוד מנגד ואתן לך לעשות טעות.‬
‫הטעות היחידה הייתה‬ ‫שביקשתי את עזרתך מלכתחילה.‬
‫לורד דבלינג!‬
‫צר לי שהפריעו לנו.‬
‫אני יודעת שזה סוף הנשף, אך…‬
‫שנשוב לשיחתנו?‬
‫מדוע את מרבה לשבת ליד החלון בטרקלין?‬
‫אני…‬ ‫-כל השבוע חיפשת מישהו.‬
‫חשבתי שאולי היה לך ריב עם מר ברידג׳רטון,‬
‫אך כעת אני חושד‬ ‫שחיפשת אותו מסיבה שונה לגמרי.‬
‫מאותה הסיבה שבגללה‬ ‫את מעדיפה את החלון בטרקלין שלך,‬
‫ואת הנוף ממנו, אל הבית שממול.‬
‫אינני מבינה את כוונתך.‬
‫אני מתכוון למר ברידג׳רטון,‬
‫ולרגשות שביניכם.‬
‫אני מבטיחה לך,‬
‫לעולם לא יהיו‬ ‫לקולין ברידג׳רטון רגשות כלפיי.‬
‫זו מחשבה מגוחכת. אנחנו חברים ותו לא.‬
‫היית רוצה יותר?‬
‫אני לא…‬
‫זה לא…‬
‫זה לא אפשרי.‬
‫לא שאלתי אם זה אפשרי,‬ ‫שאלתי אם זה מה שהיית רוצה.‬
‫מיס פת׳רינגטון,‬ ‫עקב היעדרותי הממושכת הצפויה,‬
‫חשוב שתשומת לבה של בת זוגי‬ ‫לא תהיה נתונה לאחר.‬
‫מה שאת מחפשת, יהיה אשר יהיה…‬
‫אני מקווה שתמצאי אותו.‬
‫ערב טוב.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫מה עשית?‬
‫זאת השאלה שלך?‬
‫לא אם שלומי טוב?‬
‫אני חשובה לך רק אם יש לי‬ ‫טבעת אירוסין על האצבע?‬
‫אימא, אני הרה.‬
‫נדמה לי.‬
‫הלו? אינך מתרגשת?‬
‫אומרים שהלב‬
‫משטה תמיד בראש.‬
‫פרנצ׳סקה.‬
‫לורד קילמרטין…‬
‫הוא עיבד מחדש את המוזיקה ששמענו השבוע,‬ ‫בדיוק כפי שדמיינתי אותה.‬
‫וכשבוחרים בלב על פני הראש,‬
‫לעתים קרובות, ההיגיון מושלך מן החלון כליל.‬
‫אך לגוף יש דרך משלו‬
‫לדעת למה הוא זקוק.‬
‫וסופרת זו לא תכחיש‬
‫את חוכמתו העתיקה של הלב הפועם.‬
‫רגע!‬
‫פנלופי.‬
‫אינני רוצה לדבר איתך.‬
‫אנא!‬
‫תני לי להיכנס.‬
‫נעצור ראשית בבית ברידג׳רטון.‬
‫כן, מיס.‬
‫מה רצונך?‬
‫לורד דבלינג הציע לך נישואין?‬
‫מה זה עניינך?‬ ‫-עליי לדעת. הוא הציע?‬
‫זה מוזר.‬
‫כשביקשתי שתעזור לי למצוא בעל,‬
‫לא הבנתי שאתה גם עלול‬ ‫לנסות להרחיק ממני בעל.‬
‫זה ענייני משום שאת יקרה לי.‬
‫אסור שתתחתני איתו.‬
‫הוא יעזוב אותך,‬
‫והוא קפדן מדי,‬
‫והוא…‬
‫פשוט לא מתאים לך, פן.‬
‫הוא לא הציע.‬
‫למעשה, הוא דחה אותי בגללך.‬
‫בעקבות הסצנה שעשית,‬ ‫הוא האמין שיש לך רגשות כלפיי.‬
‫רעיון כה מגוחך,‬ ‫שאינני יודעת מה לעשות מלבד לצחוק.‬
‫אז אנא, בוא נשתוק עד הבית, ותניח לי.‬
‫לא אוכל.‬ ‫-אנא!‬
‫לא אוכל.‬
‫מפני ש…‬
‫ואם יש לי רגשות כלפייך?‬
‫מה?‬
‫במשך זמן כה רב, ניסיתי להרגיש פחות,‬
‫ניסיתי להיות הגבר שהחברה מצפה שאהיה,‬
‫ולרגע, חשבתי שהצלחתי.‬
‫אך השבועות האחרונים‬ ‫היו מלאים ברגשות מבלבלים.‬
‫רגשות כמו חוסר יכולת מוחלט‬ ‫להפסיק לחשוב עלייך.‬
‫על הנשיקה ההיא.‬
‫למשל, לחלום עלייך בשנתי.‬
‫ולהעדיף את השינה, מפני ששם אולי איתקל בך.‬
‫רגש מייסר.‬
‫אבל רגש שאינני יכול,‬
‫ואינני מוכן, ואינני רוצה, לוותר עליו.‬
‫אנא.‬
‫אל תאמר דברים שאינך מתכוון להם.‬ ‫-אך אני מתכוון לזה.‬
‫זה כל מה שרציתי לומר לך‬
‫מזה שבועות.‬
‫קולין, אנחנו חברים.‬
‫כן, אבל…‬
‫סלחי לי.‬
‫אינני יודע מה חשבתי.‬
‫אבל אני רוצה שנהיה יותר מאשר חברים.‬
‫הרבה יותר.‬
‫קולין.‬ ‫-מה?‬
‫הגענו לביתך.‬
‫אלוהים.‬
‫אפשר לומר לרכב שימשיך לנסוע?‬
‫אתה חושב שמישהו ראה אותנו?‬
‫לא שמתי לב לשום דבר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫קולין?‬
‫את באה איתי?‬
‫מה?‬
‫המשפחה שלך תראה אותי.‬
‫למען השם, פנלופי פת׳רינגטון.‬
‫התינשאי לי או לא?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬