Mai încet! N-am voie să mă grăbesc. Sunt însărcinată.
Nu știi sigur.
Am vomitat toată noaptea.
Nu dimineața ar trebui să-ți fie greață?
Ce e? Slujnica m-a trezit și mi-a zis că Varley a spus că e urgent.
Priviți! Sora voastră are un vizitator.
V-am adus o plantă,
ca să puteți continua să vă bucurați de natură de la pervaz.
Mulțumesc.
Ce este?
De ce ea?
L-a șantajat negreșit.
Sau l-a înghesuit într-o cămară.
A luat vreo poțiune de-ale lui Varley?
A folosit ajutorul lui Colin Bridgerton.
Relația cu familia Bridgerton nu-i de lepădat.
Va trebui ca de acum încolo să o ajut eu în locul lui.
Lord Debling!
Celelalte fiice ale mele tocmai treceau pe aici și vor să vă salute.
Bună ziua!
Sunteți binevenit.
Adesea, Penelope a mea stă la fereastra aceea și citește.
Acum, iat-o în cameră! Dv. trebuie să vă mulțumim pentru asta.
Vă place atât de mult fereastra aceea dintr-un motiv anume?
E foarte confortabilă sofaua?
Nu în mod deosebit. Pur și simplu, îmi place priveliștea.
Dar m-am plictisit de ea.
Mă bucur mult să fiu aici cu dv.
Știam eu că te găsesc aici!
M-ai găsit.
Așteptăm ca marchizul Samadani s-o viziteze pe Francesca dimineața asta.
Pot conta pe prezența ta?
Ar fi mai bine să lipsesc runda asta.
Altminteri, voi mânca toți biscuiții și marchizului nu-i va rămâne nimic.
Dragule… la balul de aseară,
când întrebai dacă prietenia poate da naștere iubirii,
voiai cumva să discuți ceva cu mine?
Mulțumesc, mamă,
dar era o întrebare pur speculativă.
Mă gândeam la binele Francescăi, atât.
Vin mai târziu.
Prea bine.
Drag cititor, îți adresez o întrebare.
Care e forța de căpătâi care ne călăuzește pașii?
Ești avocatul meu.
Dacă vrei să rămâi, ai grijă ce spui!
Voi reveni cu hârtiile în ordine.
- Și dumneata ai venit să mă jecmănești? - Nu.
Am venit în vizită.
Dle Bridgerton, nu vreau să fiu vizitată.
E oare mintea noastră…
sau inima?
Și bietul văr spune:
„Ce rost are să te contrazic? Doar susții asta de zece ani!”
Excelent!
Dar, înainte să ne faci să leșinăm de râs,
trebuie să ne spui
cărui fapt datorăm plăcerea de a te vedea din nou la Londra.
Te rog să-mi ierți mica reprezentație.
Sunt obișnuit ca personalul de la moșie să fie singura mea companie.
M-a adus înapoi tocmai lipsa societății, ca să nu mai zic de lipsa doamnelor.
Atunci, totul va merge de minune.
Voi fi foarte ocupată.
Astfel, ești liber
să te întâlnești cu câte doamne îți poftește inima.
Când inima și capul sunt în răspăr,
orice alegere poate fi un calvar.
O persoană ale cărei gânduri și sentimente sunt în armonie
este Majestatea Sa Regina Charlotte.
După întâlnirea de la balul Hawkins, se pare că nestemata ei sclipitoare,
dra Francesca Bridgerton,
ar fi pregătită să devină noua marchiză Samadani.
Vă copleșește cu laude, Majestate.
Poți citi de acolo?
Cu mult exercițiu, orice e posibil.
Atunci, e bine că avem atâta exercițiu în găzduirea celor mai rafinate serbări.
Vom pune la cale una numaidecât.
O sărbătoare a reputației noastre.
Și, poate, o ocazie de a pecetlui măritișul drei Francesca?
Mai fă un pas înapoi!
Mă citești prea bine.
Firește, orice ne face inimile să palpite
le poate face și să se frângă.
Sezonul e încă la început și adesea se dovedește a fi capricios.
- Aceasta e prăjitura? - Se numește mille-feuille.
Am vorbit cu bucătarul Lordului Samadani.
Ar trebui să fie întocmai la fel.
Sper ca strădaniile bucătarului să nu fi fost în van.
Lord Samadani ar putea alege să nu mă viziteze.
- A sosit un vizitator. - Poftește-l înăuntru!
Lord Samadani, bun-venit!
Bucătarul a pregătit mille-feuille în cinstea dv.
Hyacinth, nu e Lord Samadani.
- Vă rog să ne iertați greșeala. - Greșeala îmi aparține.
Am sosit s-o vizitez pe una dintre fiicele dv.
Pe fiica mea Francesca?
Dră Francesca…
John Stirling, conte de Kilmartin.
- E o plăcere să vă cunosc. - Asemenea.
M-am întâlnit cu Lord Kilmartin la balul Hawkins,
dar nu am avut ocazia să facem cunoștință.
Am înțeles.
Aș putea lua loc o clipă?
Chiar vă rog.
Nu vorbește cu el.
Extraordinar!
Credeam că alungi pețitorii prin spirit sau umor,
dar simpla tăcere e și mai eficientă.
Poate că se simt bine.
Dar cum se vor cunoaște, dacă nu-și vorbesc?
Și vine s-o viziteze fără să fi făcut cunoștință mai întâi?
A mai sosit un vizitator, doamnă.
Lord Samadani, pentru dra Francesca.
Bună ziua, Lady Bridgerton!
Bună ziua! Să vă aduc o prăjitură.
Lady Bridgerton, dră Bridgerton…
Iar tu trebuie să fii dra Hyacinth, nu?
Ce elegant e!
Dră Francesca, ce plăcere să vă revăd!
Bună ziua, Lord Samadani!
Nu cred ne cunoaștem, Lord…
Kilmartin.
Dar tocmai plecam. Nu vreau să vă deranjez.
La revedere!
E al treilea lord care-ți zice să renunți la club?
Toți aristocrații au avut ceva de spus în privința asta,
chipurile fiindcă îmi poartă de grijă.
Grija lor e cel puțin nesinceră.
Dar, odată ce vei ceda, vor găsi negreșit altceva care să-i macine.
Ar trebui să fac cum doresc ei?
Să renunț la tot ce am construit?
Nu tu ai spus că ar trebui să acceptăm tot ce avem acum?
De ce să te împovărezi cu o afacere care va crea și mai multă confuzie?
Nu eu sunt cel confuz.
Îmi păstrez clubul.
Am înființat această colecție în 1790
și, după atâția ani, am găsit de cuviință să o prezint lumii.
Suntem într-o bibliotecă. Lasă-mă să mă uit la o carte!
Mintea ta nu trebuie să rătăcească.
Azi trebuie să te gândești doar la Lord Debling.
E despre călătoriile în nord, unde vrea să ajungă.
Lasă-l să ți-o spună el! Bărbații adoră să ne explice lumea.
Dacă am afla singure din cărți,
s-ar simți mai puțin bărbați și de prisos.
Bună ziua, doamnelor!
Dră Featherington, citeați despre Pasajul de nord-vest?
- Da. Mi se pare atât de… - Năucitor.
Nu pricepem defel.
Ați fi amabil să ne explicați?
Cărțile mi se par fascinante.
Și eu am o colecție de peste o mie de volume.
Da, sunt scrise ca să fie colecționate.
Într-adevăr.
Nimeni din toată biblioteca asta n-a citit o carte cap-coadă.
Poate a mea va ajunge și ea în colecție.
Tragedia unei fete bătrâne al cărei tată vrea s-o mărite
cu unul dintre amicii lui vârstnici.
Ca în literatura germană.
Te-am ajutat cu balonul acela,
dar toate tinerele tot spre tine își flutură evantaiele.
Poate ne vei onora mâine-seară cu prezența ta,
dacă reușești să scapi de admiratoare?
Avem de gând să mergem la o bacanală.
Cred că vă voi însoți.
Mi-ar prinde bine puțin desfrâu.
Cauți pe cineva, dră Featherington?
Nu. Pur și simplu…
admiram cărțile.
Ce preferați să citiți?
Îmi plac poveștile antrenante sau adevărate,
dar adevărul e că mă trezesc atrasă
iar și iar de poveștile de… dragoste.
Și ce anume vă interesează la poveștile de dragoste?
Legăturile dintre oameni,
speranța unei vieți mai bune.
Probabil sună cam frivol, nu?
Mă bucur că aveți o pasiune care vă delectează,
așa cum pe mine mă delectează cercetările mele.
Iată cum ne asemănăm!
Există vreun roman
în care bărbatul călătorește mult,
iar soția lui rămâne acasă și are grijă de moșie?
N-ar fi o carte despre o mare pasiune, nu?
Nu neapărat.
Dar dacă soția ar avea propriile ei preocupări,
amândoi ar putea fi fericiți.
Un mariaj din rațiuni practice, dar fericit?
Îmi place ideea.
Și, dacă îmi permiteți să întreb, cum ar putea acest domn imaginar
să ceară mâna domnișoarei?
Dacă n-ar avea rude bărbătești.
Dacă ați scrie dv. cartea.
Presupun că ar trebui s-o întrebe pe mama ei.
Am înțeles.
Și dacă mama ar încuviința,
credeți că ar accepta?
Va trebui să citiți cartea.
Te simți bine? Pari…
Mă tem că entuziasmul meu e în altă parte în seara asta.
Așadar, preferi să te uiți?
Deja ai plătit.
Bine.
Bună ziua!
A doua invitație la dans a marchizului la balul reginei
e un semn limpede că e interesat.
Să vedem mai întâi dacă va veni prima invitație.
Ceva îmi spune că va veni.
Dar dacă interesul nu e reciproc și…
Iată-l pe Lord Kilmartin!
- Îi cunoști familia? - Nu prea.
Sunt o familie destul de retrasă.
Ești interesată de el?
Bună ziua, Lord Kilmartin!
Dră Francesca, Lady Bridgerton…
Deunăzi, ați plecat pe neașteptate.
Aveați alt vizitator.
Speram să vă văd la inaugurarea colecției Lordului Fuller.
Nu prea particip la evenimentele sociale
dacă regulile bunei-cuviințe nu mă obligă.
Am înțeles.
Așadar, v-ați oprit să vorbiți cu noi doar din politețe?
Cred că dv. m-ați oprit pe mine.
Plăcută muzică, nu?
Drept să vă spun, nu.
Ritmul e prea schimbător.
Când crezi că ai înțeles melodia, s-a și terminat.
Ar fi mai dulce cu o măsură de trei pătrimi,
ca ascultătorul să poată simți… muzica.
Utilă observație!
Mă scuzați…
Ca să-ți răspund la întrebare, nu sunt interesată de el.
Un vizitator pentru dra Cowper.
Eloise?
Cressida, Lady Cowper…
Ce casă primitoare aveți!
Aici e ca…
într-un muzeu.
E ora de vizite.
Și aș dori să vorbesc puțin cu dra Cowper, dacă se poate.
S-a întâmplat ceva?
Am venit să văd dacă ești bine. Ieri păreai tulburată.
Nu cred că m-a mai vizitat vreodată o prietenă.
Chiar așa?
Dar nu e vina lor.
Aici e…
cam ca la mausoleu, nu?
Ești bine?
I-am spus limpede că e ora de vizite.
Cu siguranță, nu destul de limpede.
Dră Bridgerton, aș dori să vorbesc cu fiica mea.
- Între patru ochi. - Firește.
Nu trebuie să mai fii văzută cu fata asta Bridgerton.
Ne-am înțeles?
Sigur nu poți veni cu noi la cină diseară?
Două treimi dintre lorzi și-au închis conturile.
Nu pot aduce un barman până nu rezolv problema asta.
Poate mi-ar trebui un nou decorator sau un nou bucătar.
Soluția va veni negreșit.
În turneul meu, am întâlnit în Balcani o grecoaică.
Tutorele meu a ales să ignore că eu și ea ne-am cunoscut tot mai bine
timp de șase luni,
în lungul și latul peninsulei.
Îmi amintește de tânăra
din Cartierul Francez care a făcut să merite lungul voiaj.
Avea multe de oferit la etaj și nu mă refer la mintea ei.
Dar tu, Bridgerton?
Ai fost plecat mult timp.
Aventurile de-o vară ți-au adus și ție satisfacții, nu?
V-am spus istoria mea cu contesa, nu?
Da, dar nu ne-ai dat detalii.
Un domn trebuie să țină unele lucruri pentru el.
Zău așa! Nu văd niciun domn printre noi.
Cu asta sunt de acord.
Îmi pare rău…
Dar e obositor, nu?
Faptul că ni se impune să privim cu dispreț
singurul lucru care contează cu adevărat. Nu vă simțiți însingurați?
Dră Featherington…
Mamă?
Lordul Debling mi-a cerut încuviințarea de a-ți cere mâna.
I-ai dat-o?
Firește.
Te-ai descurcat excelent!
Am auzit că Lord Debling
are o vilă somptuoasă în Mayfair, 24 de servitori și mai multe șarete.
De asemenea, călătorește des,
ceea ce înseamnă că tu va trebui să-i administrezi averea.
Îți dai seama câtă trecere vei avea?
Câtă trecere vom avea… toate?
Mamă, încă nu am acceptat.
Dar vei accepta.
Voiajele lui au și avantaje.
Îmi place să am viața mea, dar…
Dar ce?
Penelope… ți-ai cheltuit bănuții
schimbându-ți garderoba și coafura și asta a dat roade.
Lord Debling e puțin spus vrabia din mână.
Ți-ai atins țelul. Nu te lăcomi!
Ce-ți poți dori mai mult?
Nu-mi spune că visezi la iubire!
Uite de-asta te-am descurajat să citești!
Iubirea e o plăsmuire. E doar în cărțile voastre.
Știi ce e romantic?
Să ai din ce trăi.
Fii deșteaptă, Penelope!
Și dacă nu vei fi, voi fi eu în locul tău.
- Pot intra, dră? - Da.
- Mănușile, doamnă. - Mulțumesc.
Colin, toată lumea e în trăsură. Nu vii?
Aș vrea să stau acasă în seara asta.
Nu arăți bine.
Pe tine te-am auzit rătăcind pe hol noaptea trecută?
Sunt bine.
Știi…
ești unul dintre cei mai sensibili copii ai mei.
Mereu atent la nevoile altora, mereu gata să-ți oferi ajutorul
sau să faci o glumă ca să ne ridici moralul.
Rareori te pui pe primul loc.
Sunt mândră că ești așa de sensibil.
Dar a căuta mereu aprobarea altora
poate fi obositor uneori.
Poate chiar dureros.
Înțeleg de ce, în ultima vreme, parcă ți-ai pus o armură.
Dar trebuie să ai grijă
să nu-ți devină ca a doua piele
și să n-o mai poți scoate niciodată.
Mahmureala mi-a încețoșat mintea.
Iartă-mă că mi-am ieșit din fire!
Aș vrea să mă odihnesc în seara asta.
E mare păcat…
să nu vezi roadele muncii tale.
Am auzit că Penelope va fi cerută în căsătorie diseară.
Lady Featherington a trâmbițat vestea peste tot.
Diseară?
Cam grabnic.
Grație ajutorului tău.
Sper să te simți mai bine.
Poate acest mic spectacol îi va inspira pe îndrăgostiții mei în această seară.
Dră Featherington, Lady Featherington…
Bună seara!
Ați venit s-o răpiți la dans, Lord Debling?
Negreșit a rămas un loc liber în carnetul ei.
Multe, de fapt.
Atunci, îmi acordați onoarea de a ocupa un loc?
Lady Bridgerton…
Lord Anderson!
Mulțumesc, dar nu am poftă de mâncare.
Aveți o seară plăcută?
Foarte plăcută.
N-am mai zăbovit în Mayfair de la începuturile căsniciei mele.
La țară, te poți plimba,
te poți uita la copaci și poți lenevi în casă.
Cum își petrece lumea timpul în oraș?
În mare măsură, amestecându-ne în viața tinerilor noștri.
E ca un hobby pentru mine și sora dv.
Surorii mele îi place asta?
E mai mult decât un amestec.
E foarte pricepută în a modela societatea după propria voință.
Nu știați asta despre ea?
Eu și ea tocmai…
ne reapropiem.
Și a cărui viață o modelează în prezent?
Pe a fiicei mea, Francesca.
Dar nu sunt sigură că în inima ei s-a aprins vreo scânteie.
Dacă asta poate fi o consolare,
uneori, focul se aprinde mai greu.
Mariajul meu nu a fost din dragoste și, la început, nici foarte pasional.
Dar am ajuns s-o îndrăgesc mult.
Am fost fericiți până când a murit.
Sincere condoleanțe!
Să nu-mi pierd speranța, atunci!
Eu m-am căsătorit din dragoste. E singurul fel de căsnicie pe care-l știu.
Regret pierderea dv.
Dar sunt invidios.
Ați avut șansa unui mariaj din dragoste.
E ceva ce nu am renunțat să caut acum, la mijlocul vieții.
Se pare că nestemata scânteiază puternic pentru Majestatea Ta.
Chiar așa.
Nici Lady Whistledown n-ar putea susține că nu sunt o pețitoare strălucită.
Poate asta a deschis ușa
unei relații mai prietenoase între bârfitoare și Coroană.
Așa aș spune și eu.
Vă sunt recunoscătoare că mi-ați ținut companie.
Nu voiam să ratez încă un bal, dar nici nu-mi surâdea să vin singură.
Soțul tău ar trebui să fie aici, cu tine.
Domnului Mondrich i se pare greu
să renunțe la vechea noastră viață, oricât aș insista.
E foarte atașat de barul lui.
Regina nu va privi cu ochi buni un aristocrat care lucrează într-un club.
Trebuie să-i arăți domnului Mondrich
că merită să facă acest sacrificiu pentru noua lui viață.
Trecutul…
nu trebuie răscolit.
V-a plăcut baletul, dle Bridgerton?
Atât de mult, încât mă întreb dacă mi-am ratat chemarea.
Ca dansator.
Lady Arnold, veniți alături de noi!
Lord Fuller, Lady Fuller, mă bucur mult să vă văd.
- Îl cunoașteți pe dl Bridgerton? - Da.
Puțin.
Chiar așa. Dar a fost o plăcere.
Vorbeam despre spectacolul de balet.
Mărturisesc
că nu știu dacă dansatorul trebuia să fie atât de despuiat.
Ar fi putut să-și pună o cămașă.
Negreșit.
Nimic nu e mai rău decât a fi despuiat.
Eloise, aici erai! Te-am căutat toată seara.
Încă îmi vorbești?
Sunt „fata asta Bridgerton”.
Ai auzit.
Îmi cer scuze pentru tata.
Iar eu îmi cer scuze că e un netot.
Eloise!
Dacă trebuie să nu ne mai vedem o vreme…
Înțeleg.
Nu. Tatăl meu va trebui să accepte.
În plus…
chiar e un netot.
Nu sunt mulți ca tine, Eloise.
Cum de ai curajul să fii așa de diferită?
Nu e curaj. Nu înțeleg de ce lumea nu vede lucrurile așa cum văd eu, atât.
Și cum vezi lucrurile?
Ei bine…
dacă tot ai întrebat…
- Fir-ar! - Dă-mi voie!
Soră, unde te duci?
Mă retrag mai devreme.
Baletul a avut loc, regina e mulțumită de nestemata ei,
iar eu doresc să-mi fac puțin timp pentru mine.
Dacă n-ai în viața cui să te mai amesteci, m-aș putea oferi ca noua ta țintă.
Am auzit că modelezi societatea, iar eu am întâlnit o femeie remarcabilă.
Nu știu ce ai auzit,
dar te rog să nu mă amesteci în crailâcurile tale.
Nu mă interesează.
Înțeleg că activitățile mele îți pot părea crailâcuri,
dar te asigur că izvorăsc din inimă.
Și inima îți e cumva în nădragi?
Dră Francesca!
Lord Kilmartin…
Sunt însetată după dansul cu Lord Samadani
și nu am o dispoziție locvace.
Dar nu e tăcerea forma noastră preferată de comunicare?
Iertare că am fugit la ultima noastră întâlnire!
Am făcut-o doar ca să vă dau asta.
Nu sunt un om guraliv,
iar vorbele mele nu sunt deloc meșteșugite.
Dar cred că un gest poate fi foarte grăitor.
Dră Francesca, v-am adus limonadă.
Iertare, Lord Samadani!
Mamă, vreau să merg acasă.
Dacă nu te superi.
Păi…
Să-i găsim mai întâi pe frații tăi!
Firește.
Lord Samadani…
Lord Kilmartin…
Ce se întâmplă?
Lord Samadani i-a adus limonadă drei Francesca,
iar acum ea…
Nu bea limonada.
Întocmai, Majestatea Ta.
Nu bea limonada.
Poate că e mai bine așa.
Copiii îți răpesc foarte mult timp
și îți secătuiesc frumusețea.
Deși, firește, amândoi avem destulă.
Sugerezi să renunțăm?
Îmi dai dureri de piept.
Vai de mine!
Iartă-mă!
De fapt, m-a durut toată săptămâna.
Glumești, nu? Mă doare pieptul fără încetare.
Și nu e din pricina umflării pancreasului. Mama a zis că e un semn clar de sarcină.
Serios?
Bună seara!
Bine zis!
Bridgerton, întârzii ca regele?
De fapt, nu merită. Vino cu noi!
Dar mergem la White's,
nu la clubul ăla oribil al lui Mondrich.
Mă scuzați!
S-a întâmplat ceva?
Totul e minunat.
Mă bucur să aud asta.
- Pot să vă întreb ceva, milord? - Orice.
Având în vedere cât de des călătoriți, un mariaj practic e rațional, dar…
Credeți că, în timp…
ar putea înflori și iubirea?
Nu știu.
Munca mi-e singura iubire
și mi-e greu să cred că voi găsi alta.
Dar mă bucur mult
că păreți să aveți o viață atât de plină.
Arătați superb în această seară.
Îți dai seama cât timp liber am avea dacă nu ne-am gândi doar la măritiș?
L-am putea folosi pentru lectură, discuții
sau orice nu are legătură cu ademenirea unui burlac.
Interesant!
Nu-i așa?
Nu. Fratele tău se îndreaptă spre Penelope și Lord Debling.
Pot să vă întrerup?
- Colin… - Doar o clipă, vă rog.
Se pare că aveți ceva de rezolvat.
Vă las să vorbiți.
Vom reveni la discuția asta altă dată, da?
Lord Debling!
Sunteți prea chipeș ca să fiți umilit.
Aș fi mai mult decât fericită să continuăm împreună dansul.
O să-mi strici relația cu Debling.
- E mai bine așa. - Cum adică?
Pen, nu te poți căsători cu el. Abia îl cunoști!
- Îl cunosc suficient. - Va fi plecat, nu?
Trei ani.
Știu. Durează un an doar să ajungă la destinație.
Par supărați, nu-i așa?
Eros și Psyche se sfădesc.
Ce vreți să spuneți?
Nu sunt prieteni vechi?
Cât se poate de vechi.
De când familia Featherington s-a mutat vizavi.
Vizavi de casa Bridgerton?
Da.
Am înțeles.
M-am împăcat cu oferta Lordului Debling.
O să mă mărit cu el.
Mulțumesc pentru dans.
Am zis că te ajut, dar nu te pot lăsa să faci o greșeală.
Singura mea greșeală a fost că ți-am cerut ajutorul.
Lord Debling!
Iertare pentru întrerupere! Putem relua conversația, deși e târziu?
De ce stați atât la fereastra salonului?
Păi…
Mereu căutați pe cineva cu privirea.
Credeam că v-ați certat cu dl Bridgerton,
dar bănuiesc că îl căutați cu privirea din altă pricină.
Aceeași pricină pentru care preferați fereastra de unde se vede casa de vizavi.
- Nu știu despre ce vorbiți. - Vorbesc de dl Bridgerton…
și de sentimentele dintre voi.
Vă asigur,
Colin Bridgerton nu s-ar îndrăgosti niciodată de mine.
Ideea e ridicolă. Suntem prieteni, nimic mai mult.
Dar ați vrea mai mult?
Eu nu…
Nici măcar nu…
E imposibil.
V-am întrebat dacă ați vrea, nu dacă e posibil.
Având în vedere lungile mele absențe,
e esențial să mă însor cu cineva a cărei inimă nu a fost deja dăruită.
Orice ați căuta,
sper să găsiți.
La revedere!
Unde pleacă?
Ce-ai făcut?
Asta mă întrebi?
Nu cum mă simt?
Îți pasă de mine doar dacă sunt logodită cu un lord?
Mamă, sunt însărcinată.
Așa cred.
Nu m-ai auzit? Nu te bucuri?
Se spune că inima e păpușarul, iar capul e marioneta.
Francesca!
Lord Kilmartin
a rearanjat melodia pe care am auzit-o întocmai cum mi-am închipuit-o.
Și când îți urmezi inima, și nu mintea,
deseori nu mai e loc de rațiune.
Dar trupul știe cel mai bine care îi sunt nevoile.
Iar această autoare nu poate nega
înțelepciunea unei inimi înflăcărate.
Stai!
Penelope!
Nu vreau să vorbim.
Te rog!
Lasă-mă să intru!
- Ne oprim mai întâi la casa Bridgerton. - Da, dră.
Ce vrei?
Ți-a cerut mâna Lord Debling?
- Nu e treaba ta. - Trebuie să știu. Ți-a cerut mâna?
E ciudat.
Când ți-am cerut ajutorul, n-am crezut că ai putea să-mi pui bețe în roate.
E treaba mea pentru că țin la tine.
Nu te poți căsători cu el.
Te va lăsa singură și are prea multe ciudățenii.
Și e… cu totul nepotrivit pentru tine.
Nu mi-a cerut mâna.
De fapt, m-a respins din pricina ta.
Reprezentația ta l-a făcut să creadă că mă iubești.
E o idee atât de absurdă, încât e de-a dreptul hilară.
Acum, hai să mergem în liniște și lasă-mă în pace!
- Nu pot. - Te rog!
Nu pot.
Pentru că…
Și dacă te-aș iubi?
Poftim?
Am petrecut atâta timp încercând să-mi înăbuș sentimentele,
să fiu genul de om la care se așteaptă societatea.
Și, preț de o clipă, am crezut că am reușit.
Dar ultimele săptămâni au fost pline de sentimente năucitoare.
Mi-a fost imposibil să nu mă gândesc la tine.
La sărutul nostru.
Îmi apari mereu în vise.
Și prefer somnul, căci acolo s-ar putea să te găsesc.
Un sentiment care e ca o tortură.
Dar unul la care nu pot
și nu vreau să renunț.
Te rog.
- Nu spune lucruri pe care nu le crezi! - Dar le cred.
E tot ce mi-am dorit să-ți spun de săptămâni întregi.
Dar… Colin, suntem amici.
Da, dar noi…
Iartă-mă!
Nu știu ce-a fost în capul meu.
Dar aș vrea să fim mai mult decât amici.
Nespus de mult.
- Suntem la tine acasă. - Ce?
Doamne!
N-ar putea merge mai departe?
Ne-o fi văzut cineva?
Nu prea am fost atentă la altceva.
Ce faci?
Colin?
Vii cu mine?
Poftim?
Familia ta mă va vedea.
Pentru Dumnezeu, Penelope! Te măriți cu mine sau nu?
Subtitrarea: Brândușa Popa