Повільніше! Мені не можна бігати. Я вагітна.
Ти не знаєш напевне.
Я блювала всю ніч.
А хіба під час вагітності нудить не вранці?
Що? Варлі сказала моїй економці, що це терміново.
Я спала.
Гляньте. До вашої сестри прийшов кавалер.
Я приніс вам вазон,
щоб ви далі могли милуватися природою з підвіконня.
Дякую.
Що це за рослина?
Чому він обрав її?
Вона точно його шантажувала.
Або закрила в шафі.
Або напоїла зіллям, як Варлі нас?
Обрав, бо їй допоміг Колін Бріджертон.
Люди йдуть на все для зв'язків з Бріджертонами.
Доведеться тепер мені допомагати їй замість містера Бріджертона.
Лорде Деблінґ.
Мої інші доньки випадково завітали до нас
і хочуть привітатися.
Добридень.
Дуже раді вас бачити.
Моя Пенелопа так часто сиділа каменем біля того вікна і читала.
Але ось вона, в кімнаті з усіма. А все завдяки вам.
Це правда? Є причина, чому ви так любите це вікно?
Там зручніша канапа?
Не надто. Гадаю, я просто насолоджуюся краєвидом.
Але він мені вже обрид.
І я дуже рада бути з вами.
О, я так і думала, що ти тут.
Попався.
Вранці до Франчески має прийти маркіз Самадані.
Складеш нам компанію?
Думаю, на цей раз я краще утримаюсь.
Якщо прийду, то з'їм усі тістечка
і нічого не лишу маркізу.
Любий, на вчорашньому балі,
коли ти питав про дружбу і чи може вона перерости в кохання,
ти хотів щось зі мною обговорити?
Це мило з твого боку, мамо,
але то було чисто спекулятивне питання.
Я лише хочу найкращого для Франчески.
Я спущуся пізніше.
Гаразд.
БРІДЖЕРТОНИ
Любі читачі й читачки. Запитання.
Що є тією основною силою, яка веде нас по життю?
Ви — мій адвокат.
Хоча це залежить від наступних ваших слів.
Я все владнаю.
Ви теж прийшли дерти гроші?
Ні. Я прийшов позалицятися.
Містере Бріджертон. Я не хочу, щоб до мене залицялися.
Розум…
чи серце?
Бідна кузина каже:
«Не заперечуватиму, бо чула, ти стверджуєш так останні десять років».
Блискуче.
Але поки тут ще всі не попадали від сміху,
скажи нам,
чим ми завдячуємо твоєму поверненню в Лондон?
Пробач за мої жарти перед усіма.
Я звик, що прислуга
в заміському маєтку — моя єдина компанія.
Саме брак товариства привів мене назад.
Не кажучи вже про брак леді.
Що ж, тоді вcе піде як по маслу.
Я зараз вельми зайнята.
Тож можеш…
зустрічатися
зі скількома завгодно леді.
Коли серце й розум у незгоді,
кожен вибір може здаватися агонією.
Прикладом людини, у якої думки заодно з почуттями,
є Її Величність королева Шарлотта.
Після зустрічі на балі Гокінсів здається, що блискітка королеви,
міс Франческа Бріджертон,
і справді може стати новою маркізою Самадані.
Вона щедро вас розхвалює, Ваша Величносте.
Ви можете читати аж звідти?
Якщо багато практикуватись, можливо все.
Тоді я тішуся, що в нас стільки практики в проведенні найвишуканіших зібрань.
Влаштуймо щось негайно.
Відзначимо нашу гарну репутацію.
І, можливо, забезпечимо пару міс Франчесці?
Відійдіть ще на крок назад.
Ви й мене читаєте, як книгу.
Звичайно, те, що змушує наші серця тріпотіти в унісон,
ще може їх розбити.
Сезон тільки розпочався і часто вносить свої корективи.
Це той торт?
Гадаю, він зветься «міль-фей».
Наш кухар говорив з кухнею лорда Самадані.
У цьому торті — все як він любить.
Надіюсь, ми не завдали нашому кухарю марних клопотів.
Лорд Самадані може й не прийти до мене.
-До вас кавалер. -Так! Запросіть його.
Лорде Самадані, ласкаво просимо.
Наш кухар спік міль-фей спеціально для вас.
Гіацинто, це не лорд Самадані.
Вибачте нам за цю помилку.
О, я певен, що це моя помилка.
Я прийшов до однієї з ваших доньок, якщо ваша ласка.
До Франчески?
Міс Франческо.
Джон Стерлінґ, Граф Кілмартінcький.
-Приємно познайомитися. -Навзаєм.
Ми з лордом Кілмартіном бачилися на балі Гокінсів,
але не мали нагоди познайомитися офіційно.
Зрозуміло.
Можна зайти на хвилинку?
Так, авжеж.
Вона з ним не говорить.
Я в захваті.
Думала, кавалерів треба віднаджувати словами.
Але звичайна мовчанка набагато дієвіша.
Може, їм це подобається.
Але як вони роззнайомляться мовчки?
І він прийшов до неї,
не познайомившись спершу офіційно?
Ще один кавалер, міледі.
Лорд Самадані до міс Франчески.
Леді Бріджертон, добрий день.
Вітаю, лорде Самадані. Принесу вам десерт.
М-ре Бріджертон. Міс Бріджертон.
А ви, мабуть, міс Гіацинта?
Який хвацький!
Міс Франческо. Радий вас бачити.
Вітаю, лорде Самадані.
Здається, ми не знайомі, лорде…
Кілмартін.
Але я саме йшов. Не хочу заважати.
Гарного дня.
Це вже третій лорд, який порадив покинути клуб?
Схоже, усі в знаті мали що сказати з цього приводу,
начебто через занепокоєння.
Яке в кращому разі не щире.
Але щойно ти це зробиш, вони точно переключаться на щось інше.
Думаєш, я маю вчиняти, як вони хочуть?
Покинути все, що ми збудували?
А хіба не ти казав,
що ми маємо прийняти нове життя?
Нащо обтяжувати себе справами, які лише викликатимуть збентеження?
Це не я збентежений.
Я не покину клуб.
Я збираю свою колекцію з 1790 року
і подумав, що було б доречно нарешті поділитися нею через стільки років.
Мамо, ми в бібліотеці. Хоч тут дозволь дивитися на книги.
Тобі не можна відволікатися.
Сьогодні думай виключно про лорда Деблінґа.
Це книга про подорожі на північ, куди він планує вирушити.
То хай тобі розповість. Чоловіки обожнюють нам усе пояснювати.
А якщо ми вже дізнаємося про все з книжок,
вони почуватимуться зайвими і позбавленими мужності.
Добридень, леді.
Міс Фезерінґтон, читаєте про Північно-Західний прохід?
-Так. Мені це… -Геть незрозуміло.
Нічого не можемо второпати.
Не поясните нам, будь ласка?
Мене так захоплюють книги.
У моїй збірці їх понад тисяча.
Що ще робити з книгами, як не збирати?
Згодна.
Я не знаю, чи тут узагалі хтось прочитав цілком хоч одну книгу.
Може, до колекції скоро додасться моя.
Трагедія про діву, чий батько обіцяє видати її за свого літнього приятеля.
Нагадує німецькі твори.
Я допоміг тобі з кулею,
але помітно, що віялами махають тільки у твій бік.
Може, удостоїш нас завтра своєю присутністю,
якщо звільнишся від прихильниць?
Хочемо гучно погуляти.
Думаю, складу вам компанію.
Мені теж не завадить трохи погуляти.
Ви когось шукаєте, міс Фезерінґтон?
Ні. Просто…
роздивляюся книжки.
Що ви любите читати?
Можу читати і зворушливе, і про факти.
Але, якщо чесно, мене знову й знову тягне
до розповідей про…
кохання.
А що в цих розповідях вас цікавить?
Це історії про зв'язок,
про надію на ліпше життя.
Я, мабуть, здаюся вам пісною?
Міс Фезерінґтон, я радий, що у вас є захоплення.
Яке тішить вас так само, як мене — дослідження.
У цьому плані ми схожі.
А є якісь романи,
де чоловік вирушає в тривалу подорож,
а його дружина радо залишається доглядати маєток?
Гадаю, в такій книзі було б мало сентиментів.
Необов'язково.
Але якщо дружина має власні інтереси в житті,
обоє могли б бути щасливі.
Вигідний, але щасливий шлюб?
Мені подобається.
І як, наважусь спитати, цьому вигаданому джентльмену
просити руки юної леді?
Вона ж без родичів-чоловіків.
Ну тобто, якби ви писали цю книжку.
Ну, мабуть, він мав би запитати в її матері.
Розумію.
А якби її мати дала згоду,
вона б сказала «так»?
Дізнаєтесь, якщо почитаєте.
Усе гаразд? Ви якийсь…
На жаль, мій ентузіазм залишився в іншому місці.
Хочете дивитися?
Ви вже заплатили.
Добре.
Добридень.
Якщо маркіз двічі покличе тебе до танцю на балі королеви,
то чітко заявить про свій інтерес.
Побачимо, чи він покличе мене хоча б раз.
Щось мені підказує, що так.
Але якщо цей інтерес не спільний, і…
Лорд Кілмартін.
-Ти знаєш його сім'ю? -Погано.
Вони досить замкнуті, тримаються осторонь.
Тебе він цікавить?
Добридень, лорде Кілмартін.
Міс Франческо. Леді Бріджертон.
Ви пішли досить несподівано того ранку.
У вас був інший кавалер.
Думала, побачу вас на відкритті колекції лорда Фуллера.
Ні. Я рідко відвідую суспільні події,
хіба що цього вимагають правила гарних манер.
Зрозуміло.
То ви зупинилися, щоб поговорити з нами
просто з увічливості?
Я гадаю, це ви мене зупинили.
Приємна музика, правда ж?
Якщо чесно, ні.
Надто мінливий темп.
Тільки-но починаєш уловлювати мелодію,
а пісня вже скінчилась. Такий твір ліпше грати в три чверті, щоб можна було
відчути… музику.
І справді.
Даруйте.
І ні, він мене не цікавить.
Гість до міс Каупер, міледі.
Елоїзо.
Крессидо. Леді Каупер.
Який у вас привітний дім.
Тут…
як у музеї.
Зараз не час, міс Бріджертон.
Я лише на хвильку відволічу міс Каупер,
якщо можна.
Усе гаразд?
Я прийшла перевірити, як ти. Вчора ти була не в собі.
Здається, до мене додому ще ніколи не приходили друзі.
Справді?
Але я не дивуюся.
Тут ніби…
мавзолей якийсь, ні?
Все нормально?
Я чітко сказала, що зараз не час.
Вочевидь, недостатньо чітко.
Міс Бріджертон, дозвольте поговорити з дочкою.
Наодинці.
Авжеж.
Щоб я більше не бачив тебе з тією Бріджертонівною.
Ти мене зрозуміла?
Ти точно не зможеш піти з нами на вечерю?
Дві третини лордів закрили свої рахунки.
Я не можу найняти бармена,
поки не вирішу цю проблему.
Може, знайду нового декоратора чи кухаря.
Упевнена, ти знайдеш відповідь.
Коли я подорожував, то зустрівся на Балканах з одною гречанкою.
Мій напутник удавав, що нічого не бачить, поки ми знайомилися з нею
шість місяців поспіль по всьому півострову.
Нагадало мені дівчину,
зустріч з якою у Французькому кварталі була варта подорожі.
Вона була дуже обдарованою, і я говорю не про розум.
А ти, Бріджертоне?
Тебе довгенько не було.
Без сумніву, південні дівчата звеселили твою мандрівку?
Я ж розповідав вам про графиню, ні?
Так, але без подробиць.
Ну, джентльмен має деякі речі тримати при собі.
Та годі. Не бачу тут жодного джентльмена.
Погоджуюся.
Ох, вибачте.
Але це так утомлює.
Нав'язана нам необхідність бути такими погордливими
щодо єдиного в житті, що має справжній сенс.
Хіба вам не одиноко?
Міс Фезерінґтон.
Мамо?
Лорд Деблінґ попросив дозволу освідчитися.
Ти дозволила?
Аякже.
Ти молодчина.
Я чула, що лорд Деблінґ
має один з найбільших будинків у Мейфері, 24 прислуги, цілий парк кабріолетів.
І каже, що часто подорожує,
а значить керувати його маєтком будеш ти.
Уявляєш, якою ти станеш впливовою?
Якими впливовими станемо всі ми?
Мамо, я ще не сказала «так».
Але скажеш, звісно.
Його від'їзди мають переваги.
І я ціную власний простір, але…
Але що?
Пенелопо, ти витратила свої гроші
на новий одяг, нову зачіску, і це принесло бажаний результат.
Ти спіймала в руку птаха, і далеко не горобця.
Не будь жадібною.
Чого ще можна бажати?
Не кажи, що чекаєш на кохання.
Саме тому я й відмовляла тебе від читання.
Кохання — це вигадка. Воно існує лиш у твоїх оповіданнях.
Знаєш, що насправді романтично?
Безпека.
Будь розумною, Пенелопо.
Інакше я буду розумною замість тебе.
-Ви готові, міс? -Так.
-Рукавички. -Дякую, місіс Вілсон.
Коліне, всі вже в кареті. Ти не одягнений?
Ні. Я хотів сказати, що хочу залишитися вдома.
Кепський у тебе вигляд.
Це ти вчора вночі гримів у коридорі?
Усе добре.
Знаєш…
ти завжди був одним з найчутливіших моїх дітей.
Ти завжди знаєш, що потрібно іншим. Завжди стараєшся допомогти
чи жартом підняти настрій.
Ти так рідко ставиш себе на перше місце.
Я пишаюся, що ти такий чутливий.
Але жити на догоду іншим?
Гадаю, це часом виснажливо.
Боляче, либонь.
Тому я розумію, чому ти останнім часом ходиш, мов у броні.
Але будь обережний,
щоб броня не заіржавіла і не осіла,
бо можна застрягти в ній назавжди.
Мене трохи мучить похмілля.
Пробач, що зірвався.
Я просто хочу сьогодні відпочити.
Шкода тільки…
що ти не побачиш плоди своєї праці.
Чула, Пенелопа може сьогодні отримати пропозицію.
Леді Фезерінґтон уже розповіла про це всім, хто має вуха.
Сьогодні?
Швидко якось.
Мабуть, через твою допомогу.
Сподіваюся, тобі поліпшає.
Можливо, ця невеличка любовна постановка
надихне сьогодні моїх закоханих.
Міс Фезерінґтон. Леді Фезерінґтон.
Добрий вечір.
Хочете викрасти мою дочку на танець, лорде Деблінґ?
Гадаю, на її бальній книжці ще є одне вільне місце.
Не одне.
У такому випадку, можна мені зайняти одне з них?
Леді Бріджертон.
Лорде Андерсон.
Дякую, але не маю апетиту.
Насолоджуєтеся вечором?
Не те слово.
Я майже не бував у Мейфері, відколи одружився.
У провінції можна гуляти,
дивитися на дерева і відпочивати біля дому.
Просвітіть мене. Як проводять час у місті?
Боюся, більшість проводить час, втручаючись у життя дітей.
Ми з вашою сестрою обожнюємо це діло.
Моя сестра любить втручатися?
Це не зовсім влучне слово.
Вона маніпулює суспільством, як хоче, і їй це добре вдається.
Ви не знали цього про неї?
Ми…
знайомимося заново.
І хто є ціллю її маніпуляцій зараз?
Моя дочка, Франческа.
Хоча я не впевнена, чи вона вже знайшла ту іскру.
Що ж, хай там як,
а інколи вогонь розгоряється повільно.
Я одружився не з кохання,
і пристрасті в нас спершу було мало.
Але вона мені дуже полюбилася.
Ми були щасливі до її смерті.
Співчуваю вашій утраті.
Може, тоді ще є надія.
Я-от вийшла заміж за коханого чоловіка,
тому це все, що я знаю.
Мої щирі співчуття.
Але я вам заздрю.
Ви відчули справжнє кохання.
І я ще не втратив надії
знайти його з другої спроби.
Схоже, ваша блискітка яскраво сяє для вас.
Так.
Навіть леді Віслдаун не могла заперечити блиску цієї пари.
Можливо, це відкрило шлях
до ближчого союзу між пліткаркою і короною.
Ще й як, гадаю.
Дякую, що склали мені компанію.
Не хотіла пропустити бал,
але й не горіла бажанням приходити сюди сама.
Ваш чоловік має бути тут з вами.
Містеру Мондрічу, схоже, важко
відмовитися від старого життя, як би я не старалася.
Він дуже прив'язався до бару.
Королева не обдарує усмішкою
вельможу, який працює в клубі.
Ви мусите показати містерові Мондрічу,
що заради нового життя варто піти на цю жертву.
До минулих життів
повертатися небезпечно.
Сподобався балет, м-ре Бріджертон?
Дуже. Я аж замислився, чи не згаяв своє покликання.
Танцівника.
Леді Арнольд. Приєднуйтеся до нас.
Лорде Фуллер. Леді Фуллер. Рада вас бачити.
Знаєте м-ра Бріджертона?
-Авжеж. -Трішки.
Так. Але мені приємно.
Ми саме ділилися думками про балет.
Мушу зазначити,
що не знаю, чи треба було танцюристу аж так оголюватися.
Сорочка точно не була б зайвою.
Абсолютно згодна.
Що може бути гірше за оголеність?
Елоїзо, ось ти де. Весь вечір тебе шукала.
Тобі ж зась говорити зі мною.
Я ж «та Бріджертонівна».
Ти чула.
Я шкодую за слова батька.
А я — що він бісів дурень.
Елоїзо!
Якщо поки не можеш зі мною бачитися…
я розумію.
Ні. Батькові доведеться потерпіти.
До того ж…
він — дурень.
Ти не така, як інші, Елоїзо.
Звідки в тебе відвага бути інакшою?
Це не відвага.
А нерозуміння, чому інші сприймають світ не так, як я.
А як ти його сприймаєш?
Ну…
якщо ти вже cпитала…
-Чорт! -Дозволь мені.
Сестро, куди ти?
Їду додому раніше.
Балет станцювали, королева задоволена блискіткою,
а я хочу приділити трохи часу собі.
Якщо всі твої інші плани вдалися,
я міг би запропонувати тобі як нову ціль себе.
Я чув, ти вмієш маніпулювати суспільством.
А я бачуся з дуже цікавою жінкою.
Не знаю, що ти чув,
а мене прошу не залучати до свого розпутництва.
Мене це не цікавить.
Я розумію, що мої дії можуть здатися розпусними,
але запевняю, вони — від щирого серця.
І де ж твоє серце? У бриджах?
Міс Франческо.
Лорде Кілмартін.
Мене мучить спрага після танцю з лордом Самадані.
Настільки, що не маю охоти говорити.
А ми хіба не любимо спілкуватися без слів?
Даруйте, що так поспішно пішов минулого разу.
Я лише хотів дати вам оце.
Я не дуже багатослівний.
А коли й говорю, то не надто влучно.
Але я вірю в силу жестів.
Міс Франческо, я приніс вам лимонаду.
Пробачте, лорде Самадані.
Мамо, я хочу поїхати раніше,
якщо можна?
Ну, я…
Знайдімо спершу твоїх брата і сестру.
Звичайно.
Лорде Самадані.
Лорде Кілмартін.
Що відбувається?
Гадаю, лорд Самадані приніс міс Франчесці лимонад,
а тепер вона…
Його не п'є.
Саме так, Ваша Величносте.
Вона його не п'є.
Можливо, це й на краще.
Діти забирають стільки часу
і витягують з батьків красу.
Хоча в нас обох її вдосталь.
Ти пропонуєш здатися?
Мені болять через тебе груди.
О ні.
Вибач.
І взагалі, вони чутливі весь тиждень.
Ти мене перекривлюєш? Мої груди болять безперестанку.
І це не набряк підшлункової залози.
Мама сказала, що це ознака вагітності.
Справді?
Вітаю, Бріджертоне.
Чиста правда.
Запізнюєшся зі стилем?
Якщо чесно, воно того не варте. Ходімо з нами.
Хоча тепер ми йдемо у «Вайтс»,
а не в той жахливий бар Мондріча.
Перепрошую.
Усе добре?
Все чудово.
Я радий це чути.
Можна дещо спитати, мілорде?
Авжеж.
Ви часто подорожуєте,
тому я розумію, нащо вам вигідний шлюб. Але…
чи припускаєте ви, що з часом між нами…
може прорости кохання?
Я не знаю.
Робота займає багато місця в моєму серці.
Не знаю, чи вміститься туди ще щось.
Але мене дуже тішить,
що у вас таке насичене життя.
Сьогодні ви особливо гарна, Міс Фезерінґтон.
Уяви, скільки було б вільного часу,
якщо не думати постійно про шлюб.
Часу, щоб читати, обмінюватися ідеями,
робити щось, що не крутиться навколо пошуків чоловіка.
Цікаво-цікаво.
Хіба ні?
Ні, я про те, що твій брат іде до Пенелопи і лорда Деблінґа.
Можна вас перебити?
-Коліне. -Це займе хвилинку.
Схоже, вам обом треба щось вирішити.
Не заважатиму.
Повернемося до цієї розмови іншим разом?
Лорде Деблінґ.
Вам не личить втрата репутації.
Я залюбки завершу з вами танець, якщо шукаєте партнерку.
Коліне, ти все зіпсуєш.
-Може, це на краще. -Ти про що?
Пен, ти не можеш вийти за нього. Ти ледь його знаєш.
Знаю достатньо.
Я чув, він їде.
На три роки.
Я знаю, Коліне. Він рік витрачає на саму лише дорогу.
Якісь вони засмучені, правда?
Як Ерос і Психея.
Про що ви, міс Каупер?
Хіба вони не давні друзі?
Дуже давні, насправді.
Відколи Фезерінґтони переїхали навпроти.
Навпроти маєтку Бріджертонів?
Прямісінько.
Зрозуміло.
Я змирилася з тим, що мені пропонує лорд Деблінґ.
Я прийму його пропозицію.
Дякую за танець, міс Каупер.
Я мав помогти тобі знайти чоловіка, але ти робиш помилку.
Єдиною помилкою було просити тебе про допомогу.
Лорде Деблінґ!
Вибачте за це.
Знаю, бал закінчується, але, може, продовжимо розмову?
Чому ви стільки сидите за вікном у вітальні?
Я…
Увесь тиждень ви когось виглядаєте.
Я думав, ви посварилися з містером Бріджертоном.
Та тепер підозрюю, що ви шукали його з іншої причини.
З тієї самої, чому любите вікно своєї вітальні
і краєвид на будинок по той бік площі.
Я не знаю, про що ви!
Я про містера Бріджертона…
і про почуття між вами.
Запевняю вас,
у Коліна Бріджертона не може бути до мене почуттів.
Про це навіть смішно думати. Ми — друзі, не більше.
Але ви б цього хотіли?
Я не…
Це навіть не…
Це не можливо.
Я питав, чи ви цього хочете, а не — чи це можливо.
Міс Фезерінґтон, за такої тривалої відсутності
я мушу знайти когось,
чия прихильність ще не належить іншому.
Що б ви не шукали,
надіюсь, знайдете.
Доброго вечора.
Куди він пішов?
Що ти наробила?
Ось що тебе цікавить?
Не запитаєш, як я?
Чи я обходжу тебе, лише коли маю на пальці обручку лорда?
Мамо, я вагітна.
Здається.
Агов? Ти не в захваті?
Кажуть, серце
вічно виставляє голову в дурні.
Франческо.
Лорд Кілмартін
домовився, щоб музику, що ми чули на днях, переаранжували… саме так, як я уявляла.
А коли слухати серце, а не голову,
від глузду часто не лишається й сліду.
Але тіло справді має властивість
знати, чого воно потребує найбільше.
І авторка цієї хроніки не заперечуватиме
віковічну мудрість живого серця.
Чекайте!
Пенелопо.
-Я не хочу з тобою говорити. -Будь ласка!
Впусти мене.
Спочатку в маєток Бріджертонів.
Так, міс.
Чого ти хочеш?
Лорд Деблінґ освідчився?
-А як це тебе стосується? -Я мушу знати. Він освідчився?
Дивно якось.
Я не знала, що ти можеш не тільки знайти мені чоловіка, а й відмовити мені в ньому.
Це мене стосується, бо я піклуюся про тебе.
Ти не можеш вийти за нього.
Він покине тебе, та й надто вже він неординарний.
І він… Він тобі не підходить, Пен.
Він не освідчився.
Він відмовив мені через тебе.
Через твою сцену думає, що ти маєш до мене почуття.
А це такий абсурд, що лишається хіба сміятися.
А тепер, будь ласка, їдьмо мовчки і дай мені спокій.
-Не можу. -Будь ласка!
Я не можу.
Тому що…
А якщо я маю до тебе почуття?
Що?
Я так довго намагався стримувати емоції,
бути чоловіком, яким мене хоче бачити суспільство.
І на мить подумав, що мені вдалося.
Але останні кілька тижнів мене переповнюють заплутані почуття.
Я не можу не думати про тебе.
Наш поцілунок.
Ти снишся мені, коли я сплю.
І тому більше люблю сон, бо там можу знайти тебе.
Це почуття — немов тортури.
Але я не можу,
не буду, не хочу від нього відмовлятися.
Прошу.
Не жартуй так зі мною.
Але я не жартую.
Я тижнями хотів сказати тобі все це.
Але, Коліне, ми — друзі.
Так, але ми…
Вибач.
Не знаю, про що я думав.
Але я б дуже хотіла чогось більшого.
Набагато більшого.
-Коліне! Ми в тебе. -Що?
Господи.
А кучер не може їхати далі?
Думаєш, нас хтось бачив?
Я була не надто уважна.
Що ти робиш?
Коліне?
Підеш зі мною?
Що?
Твоя сім'я мене побачить.
Заради бога, Пенелопо Фезерінґтон. Ти вийдеш за мене чи ні?
Переклад субтитрів: Юрій Бик