Nejlaskavější čtenáři.
Zatímco většina sezón našeho manželského trhu
postupuje podle předvídatelného vzorce,
pisatelka těchto řádků má nejraději…
když ji něco překvapí.
Překvapení údajně tvoří zčásti tajnůstkaření a zčásti náhlost.
A včerejší noci
došlo na jedno skutečně náhlé oznámení.
Jsme zasnoubení!
Hyacinth! Nech Penelope taky trochu nadechnout.
Já jen, že se známe už tolik let.
A teď z nás budou sestry!
Moc vám to oběma přeju.
Děkuji.
A proč ty se tváříš tak nerudně?
Nemůžu uvěřit, že se oženíš,
než s tebou budu moct do hostince.
Promiň, bratře.
Omluvte mě.
Nech to na mně. Prosím.
Eloise. Počkej, Eloise.
Můj bratr?
To myslíš vážně?
- Jak dlouho to tajíte? - Překvapilo mě to stejně jako tebe.
Jak dlouho jsi do něj zamilovaná?
Neodpovídej, nechci to vědět.
Nemůžeš si ho vzít!
- Eloise… - Ví, že jsi Whistledownová?
Ne, neví. Prosím, Eloise. Neříkej mu to.
Colin není jako lord Debling. Nebude nikam cestovat.
Nakonec to zjistí.
Dokud nepozná tvé pravé já,
nemůže tě doopravdy milovat.
Máš pravdu. Ale prosím…
Řeknu mu to sama.
Potřebuju jen najít tu správnou příležitost,
ale přísahám, že mu to řeknu.
Dobře.
Co se stalo?
Je pochopitelně rozrušená.
Vše bude v pořádku.
Jsem si tím jistý.
Nehledě na to, jak k tomu došlo…
je teď tento pár jistě štěstím bez sebe.
BRIDGERTONOVI
Nové Listy!
- Listy levně! - Listy!
Kupte si Listy!
- Jedny si vezmu. - Díky.
SPOLEČENSKÉ LISTY LADY WHISTLEDOWNOVÉ
To jsou Listy?
Čekal bych, že budou pod tvou úroveň.
Dáma, která se nebojí promluvit, má můj obdiv.
Tohle číslo…
by sis měl přečíst i ty.
Proč?
„Překvapení údajně tvoří zčásti tajnůstkaření a zčásti náhlost.
A včerejší noci došlo na jedno skutečně náhlé oznámení.“
Opravdu to musíte číst nahlas?
My se nesmíme namáhat, aby zbylo dost rozumu pro miminko.
To mamá musela číst jako divá, když čekala tebe.
A pokračuje:
„Kdekoho to možná překvapí,
ale slečna Featheringtonová po údajné pomoci od pana Bridgertona
nakonec našla manžela právě v něm.“
Dejte to sem.
Colin Bridgerton se zasnoubil se slečnou Penelope Featheringtonovou.
Měla jsi v tom prsty?
Rozhodně ne.
Ale velmi mě to potěšilo.
Vidím, že město absenci přírody vynahrazuje dobrou zábavou.
Na co čerstvý vzduch, když můžeš mít čerstvé klevety?
Božínku.
Jeden jediný týden si nedávám pozor
a můj zářivý diamant odmítne limonádu od markýze.
Už vidím ta přirovnání, se kterými Whistledownová přijde.
Připodobní mě ke kyselému ovoci
nebo mě před šlechtou zesměšní nějakou nestoudnou citací.
Zde, Vaše Veličenstvo.
Tak čti.
„I slečna Francesca Bridgertonová užívá sezóny. Spíše než markýz Samadani
ji však zaujal John Stirling, hrabě z Kilmartinu.
Ani to není špatná volba.“
To je vše?
Ano, Veličenstvo.
Doufám, že nemyslíš na nepřístojnosti, když za okamžik budeme doma.
Užívám si pohled na svou okouzlující ženu
a budoucí matku mého dítěte.
Už to chci všem oznámit.
Nejraději bych to vykřičel celému Mayfairu!
Zlatíčka moje!
Konečně jste zpět!
Abych kvůli tomuhle vítání nezačal více cestovat. Bratře.
Bratře. Zdravíčko.
Mně taky.
A odkud se vracíš ty?
- Z ranní procházky. - Jistě.
Ráno jsem se v Listech dočetl zajímavou novinu.
Jakou?
Jen se pochlub, bratře.
Dobrá, řeknu to já.
Colin se zasnoubil s Penelope.
Hyacinth je z nás nejnadšenější.
- Gratuluju. - Děkuju.
- To je skvělá zpráva. - Samozřejmě.
Děkuju, jsem nadšený.
Zdá se, že toho musíme spoustu probrat, bratři.
- Ještě nějaké noviny? - Já jsem taky bratr…
Spíš takový rodinný mazlíček.
Proč? To sis mohla odpustit.
Určitě.
Využila mě.
Jinak mi to nedává smysl.
Víš, že Colina poznala dřív?
Se mnou se jistě přátelila jen proto, aby se k němu dostala blíž.
Je dobře, že už se s ní nestýkáš.
Promiň. Je to opravdu šok,
ale já mám také jednu šokující novinu.
Rodiče mi ráno oznámili, že mi zajišťují žádost o ruku.
Od lorda Greera.
Od lorda Greera?
Copak už není jednou nohou v hrobě?
Bohužel ne.
Je sice postarší,
ale otci tvrdí, že je jako rybička.
Kdybych to věděla, krotila bych se.
To nic.
Pokud si mám vzít někoho, kdo by mohl být můj praděd,
alespoň budu mít za co nakupovat.
Budu moct vévodit společnosti jako lady Danburyová
a bezostyšně flirtovat s vdovci na plesech.
To nezní vůbec špatně.
V Devonu bylo krásně, ale… to je teď vedlejší.
Nejprve…
povídej.
Ty potutelné pohledy nejsou nutné.
- Musíš uznat, že je to náhlé. - To byly mé poslední zásnuby.
Proto se nedivím, že mě máte za hlupáka.
Mé city k Penelope nejsou žádným překvapením.
Znám ji už velmi dlouho
a možná jsem k ní něco cítil odjakživa.
Hlupák jsem jen proto, že mi to nedošlo.
Řekl jsi to i jí?
No, to zasnoubení…
se seběhlo dost rychle.
Rychle, protože…
Nehodláš snad vyzvat na souboj vlastního bratra?
Budete se brát a zdá se, že i ze správných důvodů.
To je hlavní.
Ale pověz jí to.
Dobrá.
Zajdu za ní okamžitě.
Nejdřív… si ale připijme na vaše ženy.
- Blahopřeju. - Děkuju.
Co ty na to? Pro mě je to novinka.
Mamá.
Takhle se dozvídám o dceřiných zásnubách.
Celý den se schováváš v pokoji,
abych se o nich musela dočíst v Listech?
Nechtěla jsem se o tu radostnou novinu dělit.
„Radostnou“?
Tobě připadá radostná?
A jaká jiná? Budu se vdávat.
Lord Debling byl vhodná partie.
Kvůli všem těm jeho výstřednostem
by sis ho udržela i ty.
A proč že jsi to zahodila?
Protože ses zadívala do souseda, po kterém touží všechny mladé dámy?
Není to nevhodná volba.
Colinovi na mně záleží.
Řekl ti, že tě miluje?
Ne takhle… napřímo.
Penelope.
Copak už jsi zapomněla, jak se k nám Bridgertonovi chovali,
když vyšly najevo Marininy pletichy?
A ty se teď v noci touláš bez doprovodu
a ráno si přijdeš s oznámením o zásnubách
s tím samým Bridgertonem, kterého jsi k tomu donutila kdovíjak.
- Promiňte. - Pan Bridgerton dorazil.
Jaké to nečekané potěšení, pane Bridgertone.
Nezdržím se dlouho.
Když už ale mluvíme tak napřímo…
- To jste neměl slyšet. - Nedomluvil jsem!
Vaše dcera mě k ničemu nenutila.
Požádal jsem ji o ruku z čisté lásky.
Kdybyste nebyla tak posedlá vlastním postavením,
došlo by vám, že Penelope je z vás všech ta nejlepší partie.
Do budoucna se raději vyvarujte pošpiňování našeho dobrého jména
a nenaznačujte opak.
Chci tě tu provést ještě před svatbou.
Patří nám to tady už dlouho.
Bude to náš domov.
Zatím ještě za moc nestojí, ale…
až to tu vybavíme nábytkem a nějakými dekoracemi…
Děláš si starosti, že jsme tu sami?
Zatím tady nemáme služebnictvo, ale stejně se budeme brát, tak…
Ne.
Ani nevíš, co to pro mě znamená.
To, co jsi řekl mojí matce.
- Nikdo se mě nikdy nezastal. - Já se za tebe vždy postavím.
Protože tě miluju…
Pen.
Jsi si jistý?
Vše, co jsem řekl tvé matce, je pravda.
Taky by sis to měla uvědomit.
Jsi ta nejchytřejší a nejstatečnější žena, jakou znám.
Mám pocit, že mě vidíš takového, jaký skutečně jsem.
A taky…
zbožňuju, jak ti vlasy splývají na ramena.
Jak se ti třpytí oči, když se na mě díváš.
Jako dvě modré tůňky.
Zbožňuju tvé plné, pootevřené rty.
Hebkost tvé kůže…
A pak…
jsou tu i další části…
o kterých snívám.
Řekni mi, pokud chceš, abych přestal.
Chci, abys pokračoval.
Lehni si.
Jsi tak nádherná.
Co mám dělat?
- Nemusíš dělat nic. - Ne.
Pověz.
Můžeš se mě…
dotýkat.
Kde?
Kdekoliv.
Tam ne.
Zatím.
Můžu?
Ano…
Proč jsi přestal?
Jsi připravená?
To ještě není vše?
Možná to zabolí.
Nemůžu to ovlivnit, ale…
příště by to mělo být lepší.
Jsi v pořádku?
Ano, jsem.
Jaké to bylo?
Dokonalé.
Můžeme pokračovat?
Dej mi pět minut.
Nebo možná deset.
Teď nemůžeme, Anthony.
Proč ne?
Protože se na nás dívá Newton.
A abys věděl, měla jsem pravdu.
O tvém psovi?
Našem psovi.
A ne. O té naší novině.
Na oznamování teď není vhodná chvíle.
Vzhledem k těm zásnubám
a Francesčiným námluvám s lordem Kilmartinem
má tvá matka napilno.
Můžeme to tajit ještě chvilku.
Opravdu chceš vyčkávat jen kvůli ní?
Jsi šťastná, že ano?
Moc šťastná.
A velmi zaneprázdněná.
Musím naplánovat ten nejlepší zásnubní večírek,
abych si titul vikomtky zasloužila.
Vypadá to tak.
Krásný ohař.
Pašák.
Hraju již od pěti let,
i když jsem tehdy nedosáhla na všechny klávesy.
Když se má sestra Daphne začala učit,
prosila jsem mamá, aby mi dovolila sledovat její lekce.
Ve dny, kdy měla hodiny, jsem cvičila od šesti ráno.
Osobně bych se raději nechal probudit vaší hrou než komorníkem.
Má rodina to vnímala jinak.
Anthony mi jednou na týden schoval stoličku, abych ho nebudila.
Později se kvůli tomu odstěhoval z domu.
Ale teď je vikomt zpět doma, že?
Ano, s mou novou sestrou.
Je mi skoro až mdlo z toho, jak moc si spolu rozumí.
Jen skoro.
Bylo by vám mdlo i z pomyšlení na vlastní vdavky?
Ne, já…
Chci se vdávat. Moc bych chtěla.
Jen doufám, že mi manžel nebude schovávat stoličku.
To bych si nedovolil.
Bude to chtít pár stolů navíc na zákusky.
A ať nám kuchař napeče skořicové sušenky.
Gregory je zbožňuje.
Jistě, milostpaní.
To je prozatím vše, paní Wilsonová. Děkuji.
No…
Potřebuju si od toho plánování odpočinout.
- Celkem ti to jde. - To si piš.
Raději bych byla na vyjížďce, ale o tom vaší matce ani muk.
Přemýšlíš o Penelope?
Nepřekvapuje mě, že přede mnou něco tajila.
Nebylo by to poprvé.
Ale Colin…
Zároveň jsem nucena pozorovat, jak se všichni párují,
kdežto já bych si radši taky někam vyjela. Metaforicky, koně zrovna nemusím.
Rodina je nejdůležitější.
Měla bys Colinovi říct, jak se cítíš.
Pravdě se nic nevyrovná.
Gregory skořicové sušenky nesnáší,
co se vsadil, že jich sní celý talíř, a pozvracel se.
Teď má rád ovocné želé.
Dobrá tedy, bude ovocné želé.
Děkuju.
Milostpaní.
Jste v pořádku?
Mám brát jako urážku, že jsem podle pana Bridgertona posedlá postavením?
Jako by snaha o zajištění místa ve společnosti byla nějaký hřích.
Na tom není nic špatného.
A jak jsem měla vědět, že jsou do sebe zamilovaní?
Vždyť je to vzácnost.
Nejen pro Penelope, ale pro všechny z nás.
Určitě pochopí, že jste se ji snažila chránit.
Možná byste jim to měla říct.
A když už je řeč o postavení…
Vazby na Bridgertonovy by se teď hodily.
Řekla jsem mu, že tu nejste.
Tomu advokátovi, co se ptal na Jacka Featheringtona.
Chce vás zase vidět.
Vypadám neupraveně?
Ano.
Ale jsi moje.
Snad se ti to líbilo.
Vím, že jsi zkušenější.
Nikdy jsem nezažil nic lepšího.
Ani s pařížskými ženami?
Můžu si přečíst tvůj deník?
- Slíbil jsi mi to. - Pravda.
A já sliby dodržuju.
Musím ti něco říct, Coline.
Copak?
Proklatě! To bude služebnictvo s mými věcmi.
Vezmeme to mým kočárem přes park. Nikdo nás neuvidí.
Lady Danburyová.
Posaďte se a užijte si se mnou tento významný den.
A co že to oslavujeme?
Pád lady Whistledownové.
Cítíte to?
Ten pach slabosti?
Do nikoho se nepustila.
Vůbec se mi nevysmívá za to,
že můj zářivý diamant dal přednost průměrnosti.
Je zranitelná.
Děkuji.
Ideální čas udeřit.
A co plánujete podniknout, Vaše Veličenstvo?
Už se stalo.
Mí královští poslové právě teď pochodují ulicemi.
Lady Danburyová…
tohle si velice užijeme.
Dopis od královny.
- Od královny. - Díky.
Stůjte! Prrr.
Královnino prohlášení.
- Co to je? - No tak!
Vzkaz od královny.
„Nejdražší členové smetánky, tímto…“
„…prohlašuji, že ten, kdo mi dodá důkazy,
jež povedou k odhalení lady Whistledownové,
dostane odměnu ve výši 5 000 liber.
S úctou Její Veličenstvo královna Šarlota.“
Konečně dostane, co zasluhuje.
Představ si to, odhalit Whistledownovou.
Hodláš to zkoušet?
Dle mého to nebude třeba.
Jistě to zvládne někdo jiný.
Co že jsi mi chtěla říct?
Ale nic.
Nic důležitého.
Eloise. Hledal jsem tě.
Posadíš se?
Omlouvám se, že jsem ti o svých citech k Penelope neřekl dřív.
- Asi postojím. - Eloise.
Že se můj bratr zamiluje do mé přítelkyně je jedna věc,
ale ty jsi věděl, že jsme se rozhádaly.
Já vím a hluboce se ti za to omlouvám.
Ale miluju ji, El. Víc, než vůbec dokážu vyjádřit.
Raději to ani nezkoušej.
A ty jsi ji mívala ráda taky.
Byly jste nerozlučné.
Pamatuju, jak se nastěhovali naproti.
Od toho dne to bylo samé „Penelope tohle“, „Penelope tamto“
nebo „budeme číst Dona Quijota a staneme se rytířkami“.
Byla jsem zdrcená, když nám zakázali hodiny šermu.
Z Penelope bude brzy tvá sestra.
Kdysi bys to brala jako splněný sen.
Moc by pro mě znamenalo, kdybys mi dala své požehnání.
A jsem si jistý, že pro Penelope taky.
Málem bych zapomněl. Něco pro tebe mám.
Vím, že Whistledownovou pohrdáš jako já.
S ÚCTOU JEJÍ VELIČENSTVO
Vaše úmysly s naší dcerou nás převelice těší, lorde Greere.
Ujišťuji vás, že pokud se vezmeme, budou z nás pilíře společnosti.
Jako má žena se slečna Cowperová vkusem přizpůsobí mně.
Už žádné módní šaty.
Tmavé barvy jsou nejlepší. Šedá či hnědá.
A žádné pobíhání po městě a klevetění.
Navštívíme nanejvýše jeden ples měsíčně,
a to jen pokud bude hostitel charakterní.
Hudba mi vůbec nic neříká
a moderní umění považuji za naprosto skandální.
Její něžné oči a uši rozhodně takové špíně vystavovat nenechám.
To zní… výtečně.
Že ano, Cressido?
Výborně.
A samozřejmě očekávám potomky.
Děti zbožňuji.
Vyhovovaly by mi čtyři, možná pět.
Jistě.
PĚT TISÍC LIBER
Proč se prostě někdo nezeptá na místní farní matrice?
Musí někde bydlet.
Takže by ses šla na matriku ptát po lady Whistledownové?
To ne, ale přece musí mít nějaké křestní jméno.
Vážně myslíš, že ji najdou takhle?
Nenajdou ji nikdy. Na to se až moc dobře skrývá.
Když už je řeč o skrývání… Jak sis získala pana Bridgertona?
Dočetla ses o nějakém zaklínadle?
Přestaňte svoji sestru trápit, děvčata.
Sama jsi přece…
Poslední dobou jsme to trochu přeháněly.
Kvůli těm vašim těhotenstvím
a náhlým zásnubám jsme se úplně zapomněly.
Jako hlava rodiny vám ale musím připomenout,
že si vždy pomáháme.
Takže ráno jsi mi pomáhala?
Ano, byla jsem nepříjemná, ale s tím je teď konec.
A díky tvému zásnubnímu večírku
můžeme začít s čistým štítem.
Vážně?
S Penelope se ho ovšem zúčastním pouze já.
Vy zatím můžete přemýšlet,
jak jí vynahradit své nevhodné chování.
Jdu si číst.
Dobře.
Zdá se, že zásnuby slečny Featheringtonové a pana Bridgertona
ve své náhlosti předčil
jedině bleskurychlý návrat londýnské smetánky ke starým pořádkům.
Lady Featheringtonová se opět snaží spříznit s Bridgertonovými
a královna zahajuje další marný lov
na lady Whistledownovou.
Odhalení pisatelčina tajemství však nelze nijak uspěchat.
Vidličky patří nalevo
a nože s lžícemi napravo.
Přesně tak, učí se rychle.
Bystrost zdědil po mně.
Nemyslíš, Wille?
Omluvte mě.
Na svůj první večírek budete připraven.
Co tvé účetní knihy?
Prázdnější, než by měly být.
- Musíš si udělat volno. - Nemůžu…
Můžeš.
Trvám na tom.
Skvěle.
Účetnictví tě oželí, ale my ne.
Ano, napravo.
Správně.
Děkuji.
Dobrý večer, pánové.
Překonala ses, sestro.
- Vypadá to tu skvěle. - Děkuji. Sluší vám to.
Na Gregoryho nemáme.
Kde jsi přišel k tak fešnému klobouku, bratře?
Budu nastupovat na Eton, tak bych se podle toho měl chovat.
Třeba ten klobouk potom vyplníš i trochou mozku.
Jako pán domu musíš pozdravit naše hosty.
Vítejte.
Slečno Hyacinth.
Ráda vás poznávám, lorde Kente.
Vůbec si jí nevšímej.
Mám nový luk se šípy. Chceš ho vidět?
Výzdoba je poněkud fádnější, než si pamatuju, že ano?
Má nastávající.
Dobrý večer.
A můj budoucí syn.
Lady Featheringtonová. Děkuji za vřelejší pozdrav než minule.
Svých předchozích narážek hluboce lituji.
Nechme minulost minulostí.
Dnes večer přece slavíme společnou budoucnost.
Pokud je to skutečně váš záměr, bude mi ctí.
Musím vaší matce pochválit výzdobu.
Kdepak tu máte pití?
Slečna Cowperová se prý pozvala sama. Netušil jsem, zda ji můžu odmí…
- To nevadí. - Dobrá.
Vlastně jsem rád, že dorazila. Alespoň uvidí, jak se ti daří.
Každý, kdo tento pár zpochybňuje, je hlupák.
Vašeho syna získala jen díky tomu, že byla sama sebou.
Je to výjimečná mladá dáma.
- Lady Bridgertonová. - Vítejte, lorde Andersone.
Marcusi. Netušila jsem, že dorazíš.
Nedávno jsme na sebe narazili při procházce.
Šťastná náhoda.
Vskutku.
Tak jsem ho pozvala.
Chápu.
Nuže, připijme si na náš šťastný pár.
Lord Greer je hrozný, Eloise.
Přemýšlím, jak se té jeho žádosti vyhnout.
Pomůžeš mi?
Samozřejmě. Jen mě… na chvilku omluv.
Můj bratr je buď nejchápavější muž světa, nebo jsi mu to neřekla.
- Čekám na správnou chvíli. - Tady nejde jen o tebe.
Kvůli té odměně tvé tajemství jistě vyjde na povrch.
A Colin se pak dozví, že jsem to věděla.
Jestli je to pro tebe obtížné,
prokážu ti laskavost a řeknu mu to sama.
Máš čas do půlnoci.
Tvé pití.
Jsi v pořádku?
Dobrý večer.
Lady Arnoldová, představuji vám svou sestru, lady Bridgertonovou.
Ráda vás poznávám.
Pořádáte fantastické večírky.
Už teď se mi zamlouvá.
Toto je můj bratr, vikomt Bridgerton.
Slyšel jsem na vás jen samou chválu.
Tak to jste ještě nemluvil s mou rodinou.
Musíte se podělit o tu historku,
kterou jste mi vyprávěl. O těch botách.
Ano.
O botách.
Byla na nich spousta bahna…
Bylo ho opravdu hodně.
Půjdeme se občerstvit?
Co na něj říkáte?
Jsou si velice… podobní.
Ano, ale nemyslíte,
že by potřebovala někoho, kdo ji trochu rozmluví?
A vzhledem k tomu, že královna je proti…
Natolik, že ji to dovedlo k vypsání odměny na Whistledownovou.
Projednou bys mohla vzít věci do svých rukou,
i když nabádání nemáš ve zvyku.
Posmíváš se mi?
Jako ses ty loni posmívala mně.
- Omluvte mě. - Ano.
Tady vás mám, lady Bridgertonová. Neustále se míjíme.
Takový je úděl hostitelky.
Rozumím.
Dobrý večer, dámy a pánové. Rád bych pronesl pár slov.
Po pádu z koně by se prý měl člověk hned vyhoupnout zpět do sedla.
Osobně vám doporučuji zůstat v bahně.
Možná pak narazíte na svou budoucí ženu.
Díky své nešikovnosti jsem potkal slečnu Featheringtonovou,
Pen, a jsem moc vděčný, že dnešní večer můžu sdílet s ní.
Těším se na náš společný život,
abych tě mohl poznat ještě lépe.
Nikdy tě nebudu považovat za samozřejmost.
Blahopřeji.
Výtečně.
Hlavně zdraví a štěstí.
Oběma vám blahopřeju.
Připijme si na vzájemné poznávání.
Bez přetvářky.
Dokud nevyprší čas.
Čas na tomto světě!
Přece jen odtikává nám všem. Na zdraví!
Díky, Eloise. Já…
Já bych ráda dodala, jak hrdá jsem
na svou krásnou dceru Penelope.
Na sňatek sezóny a spříznění našich dvou rodin.
Nevím, zda to chce míň, nebo víc pití.
Co byste řekli na zákusek a šarády v salonku?
- Půjdeme? - Jistě.
Osvětlím vám naše pravidla.
Na řadu přichází ten, kdo dané slovo uhodne.
Budeme se postupně střídat, dokud nezjistíme,
kdo z nás je nejbystřejší.
Kdo začne?
Podle mě by měla Penelope. Dnešní večer patří jí.
- Ano. - Dobře.
Ano.
„První část velebí mou druhou, jíž všichni hledíme na svět.
Můj celek je plodem léta.“
„Plodem léta“… Třeba nějaká květina?
- Lilie. Jiřina. Divizna! - Ne!
Na svět hledíme očima a ty se dají velebit jako krásné.
Krásnoočko. Květina.
- Eloise to uhodla. - Ano.
- Výborně, sestro. - Skvěle, jsi na řadě.
Jdeme na to. Druhé kolo.
Děkuju.
„Má první vybíhá do moře,
druhá je černější než noc
a třetí je také schopnost. Dohromady jsem tajemství.“
- Něco „dehet“. - Ano, přesně.
- Vlna! - Ne!
Není to „mystérium“?
- Ano. - Jsi chytrá.
- Výborně. - Jsi dobrá.
- Dobrá práce. - Skvěle.
„Má první se chce hádat, mou druhou začíná láska.
Mou třetí dělá těsto s háčkem.“
Že by manžel?
Ne. „Hádat se, přít…“
Přítelkyně, že?
Přesně tak.
Dostaneme se někdy na řadu?
- Trochu se nepohodly. - Možná si to konečně vyříkají.
Přinesu nám pití.
„Má první část je měkká a obzvláště pak na jaře žlutá.
Další označuje člověka, jenž se vměšuje…“
Zdá se, že náš Nicky se bude učit šachy.
A Daisy tenhle týden konečně nasedla na koně.
- Vážně? - Tvářila se odhodlaně.
Setřásla ze sebe všechen strach a zvládla to.
A mně se při tom honilo hlavou, proč u toho není i její otec.
- Donesu nám pití. - Děkuji.
- Limonádu? - Ano. Je tamhle.
Skvěle, Wille.
Konečně.
„Má první část zmáčí divočinu a vytváří nový život.
Má druhá část pomáhá určit míru.
Dohromady jsem tvor, jenž tančí po hladině.“
Vodoměrka.
Přesně tak.
Výborně.
„Má první část popisuje okolnosti…“
Chceš znát můj plán?
Jak se vyhnout sňatku.
Jistě.
Koupím si byt ve Vídni
a budu žít z té odměny za odhalení Whistledownové.
Tebe nezajímá, že si mám brát starce nad hrobem?
To víš, že zajímá.
Kdybych tím něco dokázala změnit, šla bych vyplísnit tvé rodiče.
A přestože bych byla ráda, kdyby ji někdo odhalil,
ty ji nenajdeš.
Myslíš, že nejsem dost chytrá?
Ne, tak jsem to nemyslela. Sama jsem ji nedokázala vypátrat.
A to jsi chytřejší než já.
Promiň, Cressido, ale teď to s tebou nedokážu řešit.
Tu odměnu získám za každou cenu.
Lorde Kilmartine. Bavíte se?
Ano, děkuji.
Když už nemám tolik posluchačů, mohu vám povyprávět tu historku o botách.
Seběhlo se to následovně.
U nás doma se zjevily záhadné skvrny od bahna.
Já, služebnictvo, a dokonce i má matka
jsme je nacházeli po celém domě.
I poté, co je služebné vyčistily, se záhadně objevovaly další a další.
Když mi došla trpělivost,
podíval jsem se dolů a zjistil, že zdrojem toho bahna…
jsem já.
Hledal jsem pachatele v zablácených botách.
Tím jsem chtěl říct, že často přehlédnu,
co mám přímo před nosem. Nikoliv však slečnu Francescu.
Tu jsem zaznamenal hned na první pohled.
Měla jsi pravdu. Tahle historka opravdu stála za to.
- Pane Bridgertone. - Tady.
Výborně.
Děkuji.
„Má druhá část je jméno pouhé, první mi ho upírá.
Nezaujmu mnohé, jako bych ani nebyla.“
Co třeba… „bezejmenná“?
Je to tak.
To lady Whistledownová už dlouho nebude.
- O to se královna postarala. - Podle mě…
Kdo by se zabýval něčím tak triviálním? Je to nemravné.
To ona je poměrně nemravná, i když bych trochu nemravnosti uvítal.
Chtěla jsem říct…
Úplně by to zničilo její rodinu.
A vyhlídky na manželství.
Omluvte mě.
Měli bychom to oznámit.
Nechtěla jsi počkat?
V tuhle chvíli…
zažíváme naprosté štěstí.
A upřímně jsem doufala, že ještě chvilku budeme na vše jen dva.
Bude to veliká změna, ale s tím dítětem si poradíme
stejně jako doposud se vším.
Taková odměna lady Whistledownovou nevyláká.
Mnozí by však pro takovou sumu byli schopni čehokoliv.
Dnes ráno jsme viděli tři dámy, jak pronásledují poslíčky,
aby ji odhalily.
To by jí jistě nebylo po chuti.
A co když ano?
Proslavila se sice nechvalně,
ale mohla by si dělat, co se jí zlíbí, a neživořila by.
Zároveň by si nemusela hledat manžela.
To je dobrá poznámka.
Možná by si žila lépe než my všichni zde.
A dokážete si představit žít s břemenem takového tajemství?
Musí ji neuvěřitelně tížit.
Dvojí život je příšerný úděl.
Já bych to tajemství neudržel ani hodinu.
Nápodobně.
Kam jsi mi utekla? Hledal jsem tě.
Potřebovala jsem se uklidnit.
Vím, že tě něco trápí.
Vycítil jsem to. Celý večer se vyhýbáš mým pohledům.
Ne, Coline…
Chápu, jestli ses v tom kočáře nechala unést. Pokud…
Pokud mé city nesdílíš…
Coline… musím ti něco říct.
Pen. Jsi v pořádku?
Coline, musím ti něco…
Nech jí donést studený obklad.
- Pen. - Máti, lady Danburyová.
Máme novinu.
Jsem v očekávání.
Lepší novinu jste přinést nemohli!
Musíme to říct ostatním, budou nadšení.
Prosíme o pozornost.
Něco vám chci oznámit.
Hodlám těm spekulacím učinit přítrž.
Chcete vědět, kdo je Whistledownová?
Prozradím vám to.
Jsem to já.
To jistě žertujete, slečno Cowperová.
Nikoliv.
Jsem lady Whistledownová a měla jste pravdu.
Můžu si dělat, co se mi zlíbí.
Nedokážu se nadechnout. Nemůžu dýchat.
Přineste vodu.
Udělejte místo.
Pen!
PODLE ROMÁNŮ JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Eliška K. Vítová