Jeg er ikke overrasket.
Den har ikke blitt levert. Ingen har den.
Kanskje dronningen endelig oppdaget henne.
-Jeg håpet på en sak om forlovelsen min. -Eller min nye kjole.
Jeg skulle likt…
-Cressida Cowper? -Den blonde baksnakkeren!
-Tror vi virkelig på at det er henne? -Det gir mening.
Jeg ville også begynt med sladder
om jeg var en gammel peppermø som Miss Cowper.
-Hun er slem. -Helt klart dårlig oppdratt, stakkars.
-Jeg ville kastet henne ut som mor. -Hun er ond.
-Jeg synes hun er et geni. -Jeg gleder meg til neste nummer.
Jeg skal ikke fornærme djevelen ved å vise likheter
mellom ham og Cressida Cowper.
For én er en løgner, en bedrager, en førsteklasses demon,
og den andre er ikke denne forfatteren kjent med.
Du har fått besøk.
-Pen. -Colin.
Går det bra? Jeg har vært bekymret.
Jeg er frisk, Colin.
Men kanskje du ikke bør være her, om det smitter.
Jeg vil ikke være noen andre steder.
Jeg vet at det er noe du vil fortelle meg.
Men jeg skal være tålmodig til du er klar for å si hva du føler.
Jeg kan ikke snakke om det nå. Men jeg besvimte ikke på grunn av deg.
På grunn av Cressida Cowper, som hevdet å være Whistledown.
Det er utrolig.
Alt det stygge hun har skrevet om deg og meg og familiene våre,
og så avslører hun seg på forlovelsesfesten vår.
Det er likt Cressida å ta det som ikke er hennes.
Tror du det er henne?
Jeg så alltid for meg at lady Whistledown kanskje var smartere.
Jeg skal la deg hvile.
Men før jeg går, har jeg noe til deg.
Gullsmeden ble nettopp ferdig med den.
Colin, den er vakker.
Bare halvparten så vakker som deg.
Hva er alt blekket? Har du skrevet?
Ja. Brev. For å dele våre glade nyheter.
Selvsagt.
Jeg lar deg få fred.
Far vel, Miss Featherington.
Enn så lenge.
Jeg lovet lord Greer en debutant-brud, ikke en sladderforfatter.
-Han har tatt tilbake frieriet. -Virkelig?
Dette er ingen grunn til å smile.
Tror du at du kan fortsette å jobbe under mitt tak
og sverte mitt gode navn, tar du feil!
Jeg sender deg for å bo hos tante Jo.
Du kan ikke gjøre det. Tante Joanna bor i Wales.
Nettopp. Du kan skrive sladder om sauene!
Cressida, du må trekke dine ord tilbake.
Vi kan si lady Bridgertons ga deg for mye vin, og du ble overveldet.
Tror du meg ikke?
Jeg kjenner min datter. Lady Whistledown er en skarp forfatter.
Du har mange gaver, men kløkt er ikke blant dem.
Miss Cressida Cowper,
du er kalt til slottet etter ordre fra Hennes Majestet Dronningen.
Vi har nyheter å dele med deg, lady Danbury.
-Vi selger klubben. -Godt å høre.
Jeg er alltid glad når folk følger mine råd.
Det er riktig avgjørelse, Mr. Mondrich.
Hennes Majestets vrede er rettet mot noen andre nå,
men den kan snu når som helst.
Selvsagt. Vi ønsker ikke å tiltrekke oss oppmerksomhet ved å bryte reglene.
Tullprat!
Dere må tiltrekke dere oppmerksomhet, og på best mulig måte,
ved å holde et ball.
Én ting er å følge reglene.
Men om dere vil vinne kampen, må dere lede den.
Ellers er man alltid på defensiven.
Hva…
Vi er gode verter.
Lord Anderson.
Lady Bridgerton. Beklager forstyrrelsen. Jeg glemte… hatten min.
Takk.
Gikk du bare…
…forbi?
Ja, men jeg kunne jo ha sendt en lakei for å hente den, ikke sant?
Men da ville jeg ikke fått se deg igjen.
For å takke deg for en hyggelig kveld.
Det var litt av en kveld, ikke sant?
Hvordan går det?
Bortsett fra litt hodepine går det bra.
Og med deg?
Du la sikkert merke til isfronten mellom min søster og meg?
-Kanskje det. Men det angår ikke meg. -Jeg tror vi finner ut av det.
Barndommens krangler henger ofte igjen.
-Min søster ble født først. -Men du var første gutt.
Men vi er voksne nå.
-Det må finnes en løsning. -Dere finner vel en løsning.
Takk.
Jeg lar deg pleie hodepinen i fred. Men jeg håper å se deg snart.
Jeg også.
-Du elsker de rosa. -Jeg elsker fargen.
Men jeg liker sjokolademakronene. Benedict!
Jeg sa jeg vil ha disse to.
-Nei. Ikke to. -Men jeg sa…
Du hadde tre i morges.
-Nei! -Du kom ned. Jeg så deg.
-Jeg spiste én! -Sant.
-Ikke sant. -Gregory så deg.
-Du lyver. Hvorfor lyver du? -Jeg lyver ikke.
-Gregory! -Hva? Jeg liker også sjokolade.
Jeg har ikke…
-Jeg ville ha dem! -Jeg har løsningen.
-Nuet er en bra tid. -Familien din er opptatt.
Legg dem tilbake.
-Hvorfor blander du deg? -Bare del dem, da?
-De er alltid sånn. Du må avbryte. -Jeg tror ikke de hører meg.
-…tre med sjokolade i morges! -Nei!
Se nå. Unnskyld meg!
Jeg er pestsyk, og dere blir alle smittet.
-Jeg har ikke… -Tre bananmakroner for den ene sjokoladen.
-Nei. -Det er slemt.
-Aldri i verden. -Vær så snill! Hvorfor ikke?
Gregory, du kan ikke… Hvorfor blander du deg?
Greit.
-Sjokolade… -Vær så snill!
Familie!
Takk.
John har en liten kunngjøring på våre vegne.
Veldig liten, ja.
Vi skal gifte oss.
Å, min…
Å, gratulerer!
Så bra. Flott.
Den siste makronen er til deg.
Du blir den vakreste bruden.
Vel, like vakker som Daphne. Og Kate. Og Penelope.
Jeg er så glad. Dere er et vakkert par.
Takk, mamma.
Vi må dra til modisten i dag for kjolen din.
Alt til sin tid.
Er du sur for sjokolademakronen?
Visste du hun var lady Whistledown?
Har du snakket med Penelope?
Ja. Hun er knust over at Miss Cowper står frem.
Si at du ikke visste det.
Nei.
Ikke om Cressida.
Vennskapet var anstrengt fra før, men dette er den siste dråpen.
Jeg håper det.
Du ville jo ikke blitt venn med henne om du visste det,
med tanke på alt hun har skrevet.
Du har vært så sint på Whistledown.
Hva skal du gjøre?
En del av meg vil marsjere hjem til henne med en høygaffel.
Om du ønsket det, ville jeg gjort det.
Men med alt som har skjedd i det siste, har jeg vel blitt litt mykere.
Du mener alt med Penelope.
Jeg vet du ikke vil høre det,
men det er utrolig hvor raskt én person kan bli alt som betyr noe.
Det eneste jeg bryr meg om nå, er at hun har det bra.
Og fremtiden vår sammen.
Kanskje jeg kan få lady Whistledown vekk, så hun ikke kan plage oss igjen.
Skal du snakke med Miss Cowper?
Med selveste skribenten.
Juks. En charlatan.
Jeg skulle si det til ham.
Men du gjorde det ikke.
Og når det kom til stykket,
sa ikke jeg noe heller.
Jeg ser nå at sannheten ville knuse Colin.
Når jeg får ut denne avisen, skal jeg fortelle ham det.
Nei.
Av en eller annen grunn mener broren min at han elsker deg.
Om han visste det var deg hele tiden, som skrev om meg, familien, Marina,
hvor lenge jeg også har holdt det hemmelig…
Hvorfor si det når det er bedre at du legger ned pennen?
Jeg kan ikke stoppe.
-Spesielt nå. -Jo, det kan du. Du har løsningen nå.
-Du mener ikke… -Selv om hun var dum i går kveld,
har Cressida gjort deg en tjeneste. Hun skriver aldri en god avis.
La avisen dø med henne, ingen skjønner noe.
Eloise, jeg har jobbet for hardt for lenge.
Av alle mennesker nekter jeg å la Cressida Cowper ta æren!
-Det ville knust mitt hjerte! -Hva med Colins?
-Det ville knust hans å høre sannheten. -Men…
Lady Whistledown er mitt navn, ikke hennes.
Ditt navn er snart Bridgerton.
Du kan ikke være begge deler.
Store deler av livet…
…har jeg ønsket å være en del av familien din.
Og jeg ville gitt alt for å kjenne lady Whistledown.
Du gjorde det bra en stund. Men det er bare sladder.
Gi slipp.
Hennes Majestet kan treffe deg nå.
Så… dette er den unge damen som hevder å være lady Whistledown.
Ja, Deres Majestet.
Og hvorfor har du stått frem nå?
Jeg vil kreve min belønning, Deres Majestet.
Bare 5000 pund er vel ikke noe for den store lady Whistledown.
Du tar betalt, ikke sant?
Jeg står frem så ingen tar det som er mitt.
Jeg er en kvinne av mitt ord.
Jeg gir deg belønningen så snart du gir meg ditt siste nummer.
Det som burde ha kommet i morges.
Tilgi meg, Deres Majestet. De skjønner…
…på grunn av dusøren er forleggeren min blitt skeptisk.
Men jeg får nok ferdig en avis… veldig snart.
"Kjenn din fiende", Miss Cowper.
Jeg kjenner lady Whistledown like godt som jeg kjenner meg selv.
Hennes største styrke er at hun er en observatør.
Hva har du observert i livet bortsett fra deg selv?
Jeg observerer.
I går kveld observerte jeg Miss Francesca og lord Kilmartin.
Sammen hele kvelden i Bridgerton House.
Men det er nok fortsatt tid til å lede Miss Francesca mot markien.
Miss Cowper, den ekte lady Whistledown ville aldri tilbudt hjelp så enkelt.
Uten en verdig motstander bryr jeg meg ikke om hvilken middelmådige mann
Miss Francesca velger å gifte seg med.
Med mindre du kan trykke en overbevisende avis,
vil jeg ikke se deg på slottet igjen.
Cressida.
Jeg forbyr deg å prøve å gi ut noe.
Jeg har ikke noe valg. Hun kaster meg ut av sosieteten.
-Din far har kastet deg ut alt. -Jeg vil ikke bo hos tante Joanna.
Hva skjer når den ekte lady Whistledown skriver igjen?
Det kom ingen avis i dag. Kanskje jeg har skremt henne vekk.
Hva annet kan jeg gjøre? Eneste sjanse til å vinne tilbake dronningens gunst.
Gir du ut avis og styrker ditt rykte som Whistledown,
vil ingen gifte seg med deg.
Ingen vil gifte seg med meg nå.
Jeg vil gjerne ha bryllupsfesten her.
Med mindre moren din ønsker å ha den, lord Kilmartin.
Hvis jeg bare hadde ett barn, ville jeg nok slåss for det.
Vi har ikke kunngjort forlovelsen ennå, mamma. Vi gjør det først.
Det eneste min mor ville slåss for, er å ikke være vertinne.
Vi bør snakke om å kunngjøre forlovelsen. Dronningen…
Vi har faktisk diskutert dette.
Jeg vet at jeg ikke var dronningens førstevalg for datteren din.
Bare fordi hun ga så mye oppmerksomhet til Francesca.
Jeg tror det er lurt å vente
til slutten av sesongen før dere kunngjør forlovelsen.
Da kan alle dra til landsstedet for bryllupet,
og dronningen kan velge en ny diamant i starten av neste sesong.
Det er bare at…
…vi ikke vil vente så lenge.
Vi vil gjerne skape et hjem sammen.
Det er nok klokt å snakke med dronningen.
Hvis dere tror dere klarer det.
Vi vil at du skal snakke med dronningen.
Å.
Jeg tenker gule sløyfer over alle rekkverkene
og… gylne blomster som dekker vognen fra kirken til mottakelsen.
-Veldig smakfullt, frue. -Og hva skal vi kjøre i? Ei kjerre?
Jeg fikk ikke gylne blomster da jeg ble gift.
Du giftet deg ikke med en styrtrik mann.
Jeg bærer deg, min elskede.
-Jeg vil heller ha gullvogn. -Skjønner ikke hvorfor Penelope får slikt.
Bryllup er vel ikke like viktig som graviditet.
Hvor er Penelope?
Hun er vel ikke fortsatt syk.
Penelope?
Penelope.
LADY WHISTLEDOWNS AVIS
Hva gjør du her oppe?
Leser gamle utgaver av Whistledown.
Føler meg fortsatt ikke bra.
Penelope.
Du har klart å fange kjærligheten til en mann med både navn og formue.
Du kan ligge og gjøre ingenting resten av livet.
Men til du går opp kirkegulvet og inngår dette ekteskapet,
er det din plikt å få Mr. Bridgerton til å føle seg
som den viktigste personen i verden. Å gjøre mannen din glad.
Hans drømmer, hans ønsker. I hvert fall i starten.
Hva med mine drømmer?
Hvilke drømmer?
Damer har ikke drømmer.
De har ektemenn.
Og hvis du er heldig og utfører din rolle,
kan det du ønsker deg, noen ganger gå i oppfyllelse… gjennom ham.
Faren din kunne være slem. En svak mann.
Jeg valgte en mann for trygghet,
og han kunne ikke engang gi det.
Men han ga meg dere jenter.
Og mitt største ønske har alltid vært at dere tre får det bedre enn meg.
Og det har dere.
Du er heldig, Penelope. Ikke ta det for gitt.
-Det er hyggelig å dele et måltid med deg. -Vårt første, tror jeg.
Hvis du liker kokkens scones, vil du elske alt hun lager.
Prøver du å dytte meg på kokken din?
Jeg skal ha middagsselskap senere i uken. For deg og meg og min venn Paul.
Kommer du da?
Skal jeg vurderes av dine venner?
Noe sånt.
Jeg møtte jo familien din.
Så du bør møte de jeg er glad i.
Nydelig.
Du…
Wow.
Skål, lord Kilmartin, for å ha deg i vår familie veldig, veldig snart, håper jeg.
-En glede å ha deg med oss. -Gleden er på min side.
Du virker glad i kveld. Har du blitt bløt av kjærlighet?
Mine herrer! En av mine beste brandyflasker.
-Kan ikke la den nye eieren få den. -Enda en? Du bør stenge klubben hver uke.
Dessverre den siste flasken.
Pokker. Trodde det var et par slurker til.
Du bør drikke den, for å feire siste kveld som eier her.
Du mener sørge over siste kveld. Jeg vil ikke ha medlidenhet.
Om det er medlidenhet, fortjener jeg den kanskje.
Hva?
-Du? -Du har rett.
Kjærlighet har gjort meg så bløt at jeg ikke klarer å skrive denne uken.
Det er tortur.
Hva må du skrive?
Jeg skriver et manus.
Gjør du?
-Ja. -Ja?
Hva handler det om?
Jeg redigerer reisehistoriene. Eller det er det jeg skulle gjøre.
Nei! Nei.
Hvorfor fortjener du den?
Du har en retning for livet ditt, mens jeg svever rundt uten mål.
Er ikke du mer lykkelig enn noen gang?
Jo. Det stemmer visst.
Jeg tror drinken er min.
Hvis jeg har rett i at vinneren er den som er mest heldig.
Nei! Ikke si sentimentale ting om søsteren vår.
Jeg skulle si jeg er den heldigste av oss, for jeg har sett en flaske til.
-Det har han! -Det har han!
Ja!
-Skarpe øyne. -Ja.
Nydelig.
Takk.
Skål for Mr. Mondrichs fine klubb.
-Klubben. -Klubben.
-Wow. -En til.
Vi må drikke den opp.
Du må. Du er i familien.
Nei. Jeg sier nei.
En til deg, Mondrich.
Det er nok til én til.
Whistledown.
Slik lyder Herrens ord.
Gud være lovet.
I dag publiseres ekteskapsvarsel
mellom Mr. Colin Bridgerton og Miss Penelope Featherington.
Dette er første gang jeg spør.
Om noen vet om noen hindring eller årsak
til at disse to ikke bør forenes i hellig ekteskap…
…må dere erklære det.
Greit.
Mr. Bridgerton og Miss Featherington
skal gifte seg her om tre uker.
I dag publiserer jeg også varsel
for Lord Charles Cho og Miss Emma Kenworthy.
Dette er andre gang jeg spør.
Om noen vet om noen hindring eller årsak
til at disse to ikke bør forenes i hellig ekteskap,
må dere erklære det.
Greit.
Lord Cho og Miss Kenworthy skal gifte seg her om to uker.
Det bringer meg til slutten av mine ord i dag.
Gå i fred og tjen Herren med glede.
Jeg kommer straks.
-Godt å se at du er frisk. -Jeg føler meg mye bedre.
Og snart skal vi offisielt gifte oss.
-Om du fortsatt vil ha meg? -Colin, hvorfor ville jeg ikke det?
Jeg vet det er noe du har tenkt å fortelle meg.
Jeg har hatt lyst til å si det lenge.
At jeg har elsket deg siden vi møttes.
Det er pinlig lenge, egentlig.
Selv de årene jeg lot som jeg var din venn, men…
…jeg elsket deg i hemmelighet.
Jeg har alltid elsket deg, Colin.
Jeg vil bruke hele livet
på å be om tilgivelse for å ikke ha sett deg før.
Det er ikke nødvendig.
Ingenting i verden gjør meg lykkeligere enn å være sammen med deg.
Colin, hva gjør du?
Danser med min fremtidige kone, i kirken der vi skal gifte oss.
Ble du straffet som barn?
Og med det…
Bror?
Søster.
La meg presentere lady Keswick.
Har dere møttes før?
Jeg tror ikke vi har det.
Lord Anderson. En glede.
-Skulle til å snakke med noen… -Gleden er på min side.
Hele byen har snakket om deg. Jeg ville gjerne møte deg.
Jeg lar dere bli litt kjent.
Din søster sier du mistet din ektefelle, som jeg.
Vel…
Hei, Eloise.
Nei.
Hvis du vil bekjenne dine synder, må du inn i kirken.
-Jeg snek meg ut. Ikke si at jeg er her. -Skulle tro du likte oppmerksomhet.
-Det var ikke derfor jeg sto frem. -Hvorfor da?
Kanskje fordi… det er ensomt å leve i hemmelighet.
Og jeg lurte på om du vil bli med meg.
Du liker ord. I hvert fall lesing, så kanskje du kan hjelpe meg med avisen?
Cressida, husker du ikke hva ble skrevet om meg i fjor?
Det du skrev i Whistledown?
Selvsagt.
Tilgi meg. Jeg vet ikke hvorfor jeg skrev det.
Men sammen kan vi rette opp feilen ved å rose din karakter i vår første avis.
Jeg vil ikke være din samarbeidspartner. Jeg kan ikke være din venn lenger.
Jeg er lei for det.
Handler dette om Whistledown?
Ikke rart at Penelope forlot deg.
Alt du gjør, er å snakke.
Du er misunnelig over at jeg har gjort noe.
Jeg er kanskje misunnelig på Whistledown. Det er litt av en bragd.
Og etter å ha følt meg nesten usynlig hele sesongen,
forstår jeg hvordan man kan skrive den.
Gratulerer med din velfortjente suksess.
Du får en jente. Du har jo skint mindre i det siste.
-Hva mener du? -Det sies at jenter stjeler ens skjønnhet.
-Ser du det ikke, mamma? -De er et sjarmerende par, ikke sant?
Du er like sjarmerende som en konfekteske.
Du kommer vel tilbake til neste varsel.
Ja.
De vil jeg skal prate med dronningen på deres vegne.
Ja, det er nok best. Dronningen forventer noe stort.
-Og disse to! Sitter de bare i stillhet? -De snakker mer nå.
Jeg er blitt vant til forholdet nå.
Jeg er bare redd dronningen presser for mye, og…
Hun ser kanskje at du fortsatt er litt i tvil.
Det gjør ikke noe, om Francesca er glad.
Men dronningen må ikke merke din tvil. Da vil hun kanskje motsette seg forholdet.
Kom hit. Å, kjære.
Lady Danbury.
-Var ikke det fantastisk? -Jo!
Søylene skjuler utsikten til plassen, noe som er ganske smart.
Dronningens stol bør være høyere, i midten av vinduene.
Pass på at ingenting stenger for utsikten.
Hygger du deg?
Jeg liker tanken på å holde det beste ballet Mayfair har sett.
De grønne serviettene er ganske fine, men litt diskré, så jeg heller mot sølv.
Passer fint med våre kakefat. Eller synes du det blir litt mye?
Aldri.
Vi planlegger det beste bryllupet i Mayfair.
Det er musikk i mine ører.
Når det gjelder kaken, forslo Varley fire nivåer,
men med gjestelisten vår må vi ha fem.
Takk, Madam Delacroix. Og på så kort varsel. Takk.
Miss Penelope! Det var lenge siden.
Det var ikke før budet kom med din siste avis
-at jeg fant ut at du er forlovet. -Ja. Jeg er veldig lykkelig.
-Tilgi meg. Det har vært ville uker. -Jeg er glad på dine vegne.
Og når du sniker deg ut for å skrive avisen, sier du vel til Mr. Bridgerton…
Det er det jeg har kommet for å si.
Jeg lar Miss Cowper ta æren for avisen. Utgaven med min forlovelse blir min siste.
-Penelope, avisen er ditt livsverk. -Jeg kan ikke fortsette å skrive.
Jeg er forelsket, Genevieve. Jeg vil ikke ta det for gitt.
Mamma har sendt meg for noen stoffprøver til brudekjolen min.
Det jeg liker best når jeg syr kjoler…
…er å se en kvinnes ansikt skinne når hun tar på seg kjolen.
Jeg kan ikke forestille meg å gi opp den følelsen.
Uansett…
…skal vi lage den vakreste kjolen til deg.
Jeg ble akkurat kastet ut av klubben min.
-Hvorfor? -På grunn av din datter!
-Hvorfor ellers? Jeg tar medgiften hennes. -Da mister hun all sjanse til ekteskap.
Jeg bryr meg ikke. Ingen mann i London vil ha henne nå!
Mamma, hva er galt?
Hva gjør du her? Hvorfor er du ikke på rommet ditt?
Det er ingen pult på rommet mitt. Jeg skriver en Whistledown.
Bra.
Faren din ble nettopp kastet ut av klubben på grunn av alt dette.
Han trekker tilbake medgiften.
Fem tusen er kanskje ikke mye å leve av, men som medgift
kan det være nok til å få deg en ektemann fra kontinentet.
Eller landsbygda.
En eller annen.
Vi må få belønningen
før den ekte Whistledown bestemmer seg for å skrive igjen.
Les det du har skrevet.
"Kjære leser, det er meg, lady Whistledown.
I dag kommer jeg med mye sladder fra mange land.
Nære og fjerne… langt avgårde."
Er det alt?
Så langt.
Å, kjære vene.
Mamma… Jeg er redd.
LADY WHISTLEDOWNS AVIS
"Av alle hurper, døde eller levende, glefser en skrivende kvinne mest.
Om det er sant, så vil denne forfatteren vise deg tennene."
Smart.
Så du er andre sønn?
Gjør mitt beste for å leve opp til det slappe ryktet.
Fyller du tiden med noen kreative sysler? Skriver du? Eller tegner? Eller… maler?
Nei. Jeg…
Jeg…
…danser noen ganger på fester.
Å.
Paul er en kunstens støttespiller. Han støtter teateret.
-Skjønner. -Tilley og jeg møttes slik.
-Hun har fast sete hver uke. -Det visste jeg ikke.
Glemmer aldri første gang jeg så henne.
Etter Stor ståhei for ingenting gikk jeg bak scenen, og der var hun.
Hun kjeftet på direktøren fordi stykket var sensurert.
Må jeg akseptere en mindre god versjon av et genis storverk?
La meg gjette.
Sa hun du må være "veldig, veldig redd for henne"?
-Akkurat det. -Det bør dere være, begge to.
-Mr. Bridgerton har tomt glass. -Benedict.
Benedict.
Benedict,
-hvem kjeftet Tilley på da du møtte henne? -Jeg tror det var en aeronaut.
Eller rettere sagt, publikum som buet.
Fin musikk i kveld, ikke sant?
God aften.
Lord Kilmartin.
Helt klart.
Marcus.
Noen flere venner jeg vil du skal møte.
En glede.
Damer, god aften.
Lady Keswick, lady Gloucester, lady Vikaspuri.
Jeg har aldri likt den fargen, men den kler deg.
Takk, mamma.
Bra jobbet.
Gråter du?
-Vennen min. -Nei.
Jeg er gravid.
Alle vet at en baby kan dytte vann opp i øynene.
Hvor er din flotte forlovede?
-Mr. Bridgerton. -Mr. og Mrs. Mondrich.
Jeg trøster meg med at om vi ikke lenger har klubben din,
er dere i det minste vert for sesongens mest utsøkte fester.
Hennes Majestet Dronningen.
Hun er her.
Som jeg antok, litt blekt.
Ikke ille. Slett ikke.
Mamma? Skal du prøve å snakke med dronningen nå?
Vi lar henne bli litt husvarm først.
Kanskje vi bør prøve å prate med dronningen nå,
i tilfelle hun drar tidlig.
Jeg…
Vi bør vente, Francesca.
Vente? Hun går ikke på alle ball. Om vi ikke prater med henne i kveld…
Jeg ber lady Danbury om en audiens.
-Det er bare litt kaotisk akkurat nå. -Elsker ikke dronningen kaos?
Jo, men det er viktig at hun er i godt humør.
Mamma, jeg vil ikke vente.
Jeg vet det, men jeg vil ikke ødelegge for deg.
Hvordan kan du ødelegge?
Tror du ikke hun liker vårt forhold?
Jeg skal se på det fine panelet.
Det er ikke det, Francesca.
-Det er ganske skummelt, selv for meg. -Du har pratet med dronningen før.
Du er redd for å ødelegge fordi du selv fortsatt har dine tvil.
Jeg har støttet deg.
Ikke med stor entusiasme.
Lord Kilmartin er herlig.
Men jeg bare…
Bare hva, mamma?
Ikke alle forhold må være dramatiske og hardt kjempet for.
Det John og jeg har, er lett, og… jeg elsker ham, mamma.
Selv om det ikke er kjærligheten du vil ha for meg.
-Jeg liker meg på landet. -Unnskyld meg et øyeblikk.
Jeg… går etter henne.
-Jeg vil ikke snakke med flere enker. -Snakk med hvem du vil,
men ikke gå etter vennen min.
-Ikke bare du som liker lady Bridgerton. -Må du ta alt fra meg?
Søster… nok.
Si hva jeg har gjort for å fortjene denne vreden,
så blir vi ferdige med det.
-Handler det om far? -Om mange ting.
Jeg var fars favoritt, men det kunne jeg ikke noe for.
Jeg bryr meg ikke om det!
Det jeg bryr meg om,
er at jeg hadde en sjanse til å bli lykkelig,
og du tok den fra meg.
Hvordan tok jeg din lykke?
Kvelden før jeg skulle gifte meg, flyktet jeg nesten til friheten.
Tror du ikke jeg vet at det var du som forrådte meg til far?
Jeg hørte ham takke deg.
-Soma… -Soma!
Soma…
Du tror du kan si navnet mitt og rette opp i feilen?
Din sjarm virker på alle sosietets-enker, men jeg er uberørt.
Unnskyld meg…
…jeg må finne vennen min.
Jeg er ikke mye ute blant folk.
Tilley liker å komme og gå. Jeg synes alt er altfor pretensiøst.
Og dømmende, egentlig.
Jeg kan ikke tenke meg hva noen ville dømme deg for.
Da har ikke Tilley fortalt alt om oss.
-Kan jeg spørre om noe personlig? -Er det verdt å spørre om noe annet?
Du og lady Arnold virker nære. Jeg er overrasket over at dere aldri…
Ikke svar på det.
Vinen har visst gjort meg ganske frekk.
Vel, den har også gjort deg ganske sjarmerende.
Jeg må sørge for at Tilley ikke går fra vettet over desserten.
Selvsagt.
Desserten er klar.
-Jeg tror jeg følte rett. -Er du sikker?
Ja.
Tilgi oss. Vi bare…
Snakket om deg… faktisk.
Vil du kanskje bli med?
Ovenpå.
Jeg…
Jeg har glemt at jeg skal være et sted.
Tilgi meg.
Denne dansen kan ikke sammenlignes
med en privat vals i kirken der vi skal gifte oss.
Kanskje vi må legge inn litt mer.
Det er lady Whistledown!
Hun er djevelen.
Ikke snakk til henne.
En skandaleforfatter som datter.
Kan du tro det?
Dette er en av de morsomste festene jeg har vært på.
-Skal jeg hente henne, Deres Majestet? -Nei.
La henne svette litt.
-Jeg lar henne ikke ødelegge kvelden vår. -Du har rett.
Men hva gjør vi?
Vi venter til dronningen kaller på oss, og vi holder hodene høyt.
Skal vi ta jentene og dra?
Jeg vil se hva som skjer.
Forstår du nå hvorfor jeg forguder henne?
Jeg avskyr Cressida Cowper.
Men som lady Whistledown er hun en ganske smart forfatter.
Beklager.
-Jeg er ikke vant til å danse så mye. -Det går fint.
Jeg ville si deg noe. Jeg har redigert reisedagboken til et manus.
-Med din oppmuntring. -Har du?
Nesten ferdig.
Jeg tar fortsatt ut noen av de mer… personlige avsnittene.
Hvorfor det? Det var dem jeg likte best i den delen jeg leste.
De delene er bare for deg.
Kanskje jeg kan redigere dem for deg. Om du vil, altså.
Før du sender dem til en bokhandler.
Jeg elsker å skrive…
-…brev og så videre. -Du skriver de beste brevene.
Men jeg vil vise meg selv at jeg klarer det.
Og deg. Jeg vil være deg verdig, Pen.
Selvsagt er du verdig.
Tilgi meg. Det ser ut som dronningen har tilkalt Miss Cowper.
Omsider får lady Whistledown sin straff.
Miss Cowper, jeg burde kanskje ha gjort det klart
at jeg ikke vil se deg i mitt hoff eller utenfor.
-Deres Majestet. -Ble du invitert hit?
Nei, Deres Majestet.
Jeg ville bare gi Dem en gave.
Hun er tilbake!
LADY WHISTLEDOWNS AVIS
Kjære leser,
det sies at de onde aldri får hvile.
Om det er sant, er denne forfatteren ganske så snill,
for jeg har hatt sårt tiltrengt hvile fra å observere dere.
Ikke vær redd, jeg er tilbake,
og kommer snart tilbake med en full utgave.
Nå kjenner dere kanskje mitt navn, men ikke tvil,
jeg kjenner dere enda bedre.
Med vennlig hilsen Lady Whistledown.
Eller for alltid nå, Cressida Cowper.
Vel, Miss Cowper, jeg er nysgjerrig.
Overrasket, men likevel nysgjerrig.
-Kan vi diskutere… -Jeg gleder meg til morgendagens utgave.
Jeg vil se litt sladder.
Så kan vi diskutere belønningen din.
Hun er… Vi har… Og nå…
Bli med meg.
Alt er min feil.
Jeg fikk deg til å la henne ta navnet.
Nå har hun skrevet noe sammenhengende og også utgitt det.
-Pust, Eloise. -Vi har skapt et monster, Pen.
Et monster som har en feide med meg og dermed min familie.
-Jeg har satt dem i fare, som i fjor. -Min feil.
Nei. Jeg var uforsiktig. Jeg inviterte slangen til min families hus.
En slange som nå har nesten like mye makt som dronningen.
Jeg burde aldri blitt venn med henne.
-Eloise, det ordner seg. -Hvordan da?
Jeg kan skrive igjen.
Med én utgave kan jeg avsløre Cressida.
Det er ikke bare sladder.
Whistledown er makt.
-Pen. -Husker du det jeg skrev i første utgave?
-Du siterte Byron. -Ikke det.
Det om meg og mine søstre.
"Tre frøkner vises på ekteskapsmarkedet
som puslete purker av sin talentløse, taktløse mamma."
Litt overdrevne bokstavrim, ja,
men jeg startet avisen fordi jeg var maktesløs i mitt eget hjem.
Jeg ble tvunget til å debutere et år for tidlig, uten å kunne si nei.
Skriving var den eneste måten jeg kunne ha en stemme.
Og jeg burde ha brukt avisen som en stemme for de andre stemmeløse.
Jeg har gjort mye skade med pennen.
Vær så snill…
…la meg bruke den til noe godt nå.
Du må få ut et helt nummer med en gang.
Før Cressida.
KJÆRE LES…
Beklager den sene bestillingen. Litt forvirring med silkeleveransen.
Du får godt betalt for rask jobb.
Alt for Lady Whistledown.
Colin.
Er du… lady Whistledown?
Tekst: HC