Ty jsi Lady Whistledownová.
-Coline, já… -Nezkoušej to popřít. Slyšel jsem tě
s tiskařem. A já jsem za tebou běžel, protože jsem se bál… Chápeš? Bál jsem se,
že tě kočí unesl do této části města. A přitom jsi přesně věděla, co děláš,
protože jsi to byla ty, kdo dnes zadal tisk.
-Dnešní číslo jsem nezadala. -A co ty ostatní? Nebo jsi nebyla
Lady Whistledownová celou tu dobu?
Všechny ty lži cos mi řekla. Všechny ty věci, co jsi napsala… o mně a mé rodině?
Coline, prosím.
Věděl jsem, že něco nehraje.
Ale já hlupák jsem vinil sám sebe. Věřil jsem, že si nezasloužím…
tvou lásku. Ale jsi to ty… kdo je na vině.
Nikdy ti neodpustím.
Vaše Whistledownová! Nová Whistledownová!
Och! Ano… Bože. Je tady.
Whistledownová!
Tu máš.
To jsem zvědav.
Nejdražší čtenáři, pokud jste si mysleli, že odhalení mé pravé totožnosti
-mě zastaví, tak hádejte! -Och!
To bych nikdy neudělala!
Výčitek se nebojím. Teď už víte,
že vám píši z jednoho z nejváženějších domů v Mayfair.
Jistě, žádný dům není dokonalý. Ale některé se o to snaží.
Vezměte třeba Bridgertonovi… s jejich zářivou pověstí.
Autorka si musí klást otázku, co se asi děje za zavřenými dveřmi.
Přečteš nám to?
Ne.
Je známo, že Lady Violet Bridgertonová si cení vztahů na základě
lásky. Ale ospravedlňuje láska, proč se několik jejich dětí zasnoubilo dosti
rychle? Možná si rodina plete lásku… s chtíčem?
Ne. Hm.
No to snad ne.
Pak je tu fakt, že Bridgertonovi mají tolik dětí. Divil se někdy někdo, proč je
jich tolik? Tato autorka určitě ano. Je možné, že původ některých z nich je
-přinejmenším pochybný. -Vskutku.
Ty lži, co píše!
Whistledownová je tu!
My už ji máme, paní Wilsonová.
Další Whistledownová.
Och, Gregory, podej mi to!
Výborně.
Och, díky bohu.
Nejdražší čtenáři…
…zdá se, že se za mne někdo rozhodl vydávat.
A proto nemohu dál jenom přihlížet.
Tato autorka nemá zájem posuzovat, co je někdo schopen udělat ze zoufalství.
Ale i když pomlouvám, tak vždycky říkám pravdu
a lež nehodlám tolerovat.
Cressida Cowperová touto autorkou není. Kdyby jí byla… zcela jistě by psala
o velkém dluhu, který lord Blackburn odmítl tento týden zaplatit lordu
Samsonovi. Nebo… o tom, jak paní Newhamová bez okolků včera propustila svou
služebnou jen proto, že žádala jeden den volna.
Tahle ne.
A dokonce se nebudu zmiňovat o menších krutostech, které musí denně snášet žena
pana Davidsona. Ech, ale teď jsem to asi udělala. To vše říkám jen proto, abych vám
připomněla, že autorka, pravá Lady Whistledownová si vždycky dává pozor. A o
to by se měla slečna Cawperová snažit trochu víc.
Ne, to není ona.
Zůstaneš tady, dokud si pro tebe teta Joana nepřijede.
Až do té doby nesmíš opustit svůj pokoj.
Vaše oddaná Lady Whistledownová.
Jak tohle může vědět?
Dobře, že ta záhada Cowperová Whistledownová
byla vyřešena. Každý se teď může soustředit
na naši nadcházející svatbu. Ať se oči společnosti zaměří na tebe.
Kolik si myslíš, že je ve společnosti celkem očí?
Dvojnásobek než lidí. Nejspíš.
Víte, že od té doby, co se Penelope zasnoubila,
mi Prudence ani jednou neřekla, že jsem prostomyslná nebo hloupá.
Takže asi budu chytrá.
To jsi, má lásko.
Ne, já… já jen říkám, že s ní něco je.
To je pravda. Kdykoliv ji chci v těchto
dnech chytit za ruku, neodhání mě ani zdaleka s obvyklou vervou.
Ta nejlepší svatební snídaně, jakou kdy Mayfair viděl…
To bude náš triumf, Penelope. Nejsi tím nadšená?
Omluv mě, mamá.
Už zase obdivuješ Whistledownovou?
Je to povedené vydání.
Hmm. Pak si ho přečtu. Rozptýlení se hodí.
Dobrý den.
Dobrý den, Penelope. Aha. Tak já si to… přečtu hned. Támhle. Támhle.
Pen, povedlo se. Cressida je teď diskreditovaná.
Je to divné, ale jsem… ráda, že zase vydáváš.
Eloisee, on to ví. Colin. Sledoval mě.
A jak reagoval?
Je rozzuřený. Tento týden se máme brát, ale pochybuji,
že se mnou vůbec bude mluvit.
Co mám dělat, Eloisee?
S tímhle ti nepomůžu, Pen. Jsem ti vděčná za všechno, co jsi pro mě udělala,
ale nechci být mezi tebou a Colinem. I když jsem vždy byla.
To není pravda.
-Jeho jsi poznala dřív. -To byla jen pošetilá zamilovanost,
která přešla v pravé přátelství, a…
Ty jsi moje nejvěrnější kamarádka. Byla to muka, nemít tě po svém boku.
Nehodlám tě ztratit nadobro. Ani jednoho.
Já to chápu. Je to má věc, ne tvoje. Odpusť mi.
Hodně štěstí.
Máte štěstí, že se Lady Whistledownová rozhodla opět publikovat.
Hm.
Děkuji. Ta drzost mladé Cowperové.
Krize odvrácena, bezpochyby. Ale teď, teď musím odvrátit tu další. Je možné,
abych tento týden získala audienci u královny?
Hm. Bojím se, že teď nemá náladu.
Ech…
Není vhodné, abyste s Veličenstvem o Francesce
a lordu Johnovi mluvila právě teď. Není zrovna nadšená…
že jí Whistledownová opět unikla.
Francesce měla pravdu. Měla jsem za ní jít na plese, když ta možnost byla.
Vy jste přece nic nepokazila.
Ech…
Vždycky se snažíme ze všech našich sil,
ale břemeno celého světa nemůže být pokaždé na našich ramenech.
Takhle jsem vás ještě mluvit neslyšela.
Odpusťte. Je možné, že nějak její Veličenstvo přesvědčím, pokud…
To nebude nutné. Víte, eh… s vaším bratrem máte dost společného. A sice
-neustálé nutkání pomáhat druhým. -He.
Ale vězte, že můj vztah k vám není závislý na vaší
pomoci. Jsem tu pro vás… Agatho.
Vždycky.
I když už bych neměla
žádné neprovdané děti.
Děkuji, Violet. Moc to pro mě znamená.
Jak dlouho to víš?
Viděl jsem tě. Hovořila jsi o něčem s Penelope.
Včera. Předtím než jsem ji našel.
Chtěla jsem ji přesvědčit, ať ti to řekne.
Měla jsi mi to říct sama.
A tys měl říct mě, že miluješ mou kamarádku,
než jsi „zasnoubeně" vešel do salonu. Já o tom nevěděla. Až do loňska.
A příliš mě to zdrtilo, abych to sdílela. Snažila jsem se ji…
přimět, ať ti to řekne. A pak mě napadlo…
…proč i tobě zlomit srdce?
Letos byl ten plátek fair. Jistě byl břitký a kousavý, ale nebyl zničující. Pro
-nikoho. Pokud si to tedy nezasloužil. -Vzpomínáš, co psala o
mně v začátku sezóny?
Ovšemže, to nebylo dobré.
A ty už jsi jí odpustila?
Chtěla bych.
Mohl bys taky?
Myslím si, že máš opravdu, neobyčejné štěstí že nikoho nemiluješ.
-Moc pěkné, že? -Jsme tady.
Ech… tenhle sál… na svatební snídani?
Myslíte, že je to malé?
Kolik lidí na ni chceme zvát?
Počkat, ukážu vám, jak to uspořádáme.
-Mm. Mm. -Napadlo mě, že, víte, tohle je
má velmi, velmi oblíbená barva…
Coline, podíval by ses na mě?
Má matka se divila, proč jsme se poslední dobou nevídali,
a já jsem nechtěl vzbudit podezření.
Odvoláš naši svatbu?
Jsem čestný muž. A byli jsme intimní. Zřejmě součást plánu, jak mě chytit.
Nechtěla jsem tě chytit, Coline, miluji tě.
Jaké manželství to bude?
Přijde na to. Whistledownová dnes ráno nevyšla.
Chceš přestat publikovat?
Já…
Já to nevím.
Po svatebním obřadu… rozhodneme, jaké to manželství bude.
A tady budeme mít kvartet nebo… možná i kvintet.
Ech… zajistím pro mladé občerstvení na této velmi dlouhém cestě.
Mm.
Jsem ráda, že je tu dnes i pan Bridgerton.
Ano.
Snoubenci by měli chtít trávit spolu před svatbou čas, nebo ne?
Ujišťuji vás, drahá Lady, že důvod neznám.
To já také ne.
Pane. Měl jste návštěvu, když jste byl pryč. Nechala vzkaz.
Děkuji.
„Prosím, dovol mi to vysvětlit." Tilley.
Chtěla jsem s…
…s tebou mluvit o své situaci s Paulem nejdřív
v soukromí. Ale ty jsi… nás… uviděl.
A o jakou situaci přesně jde?
Pan Suarez a já… máme jiný vztah, než máme my dva spolu. Přátelský, volný,
občas intimní.
A pan Suarez má také rád intimitu s muži.
Myslel si… že byste mohli být i spolu.
Potkal jsem muže, jako je pan Suarez, ale mě osobně tohle nikdy nelákalo. Předtím.
Láká tě každá žena, kterou potkáš?
Jistěže ne.
Je známo, že se náš svět rozprostírá na tisíce mil, žije v něm mnoho miliónů lidí,
ale jsme vychováváni v přesvědčení, že jediní lidé, s nimiž má cenu mluvit, jsou
ti na malém plácku kolem náměstí Grosvenor.
Hm.
A tak… se fintíme, procházíme se, tančíme a uzavíráme sňatky.
Hrajeme podle pravidel. A zřídka kdy význam toho
všeho zpochybňujeme.
Ve společnosti je tolik nepřirozeného.
Ale city mezi dvěma lidmi jakéhokoliv pohlaví jsou tou nejpřirozenější věcí.
Jestli k panu Suarezovi nic necítíš, tak my… ty a já… pokračujme sami.
Ale měl bys vědět,
že je můj personál, velmi diskrétní.
Ou. Ano.
-Madam? -Mm?
Právě přišel Lord Anderson.
Och. Ech…
Tak dobře.
-Lady Bridgertonová, rád vás vidím. -I já vás, lorde Andersone.
Už je to nějaká doba.
Až… moc dlouhá. Eh.
Ech, mohu vám nabídnout zákusek, čaj?
Ano, to bych moc rád.
-Prosím. -Ano.
Hmm.
Jak se daří?
Och, je, je mi… dobře. A… no, Franceska se teď ode mne drží dál.
Říkala jsem vám, že se s lordem Kilmartinem tajně zasnoubili?
To jsem netušil.
-To gratuluji. -Děkuji.
Hm.
Čekáme na požehnání královny, než to oznámíme. Což… se bohužel může nepříjemně
-protáhnout. -Ech…
Víte, Aristoteles říká: „Trpělivost je hořká, ale její ovoce… je sladké." Hm.
Drahá Lady až se záležitost Francescky a lorda Kilmartina… vyřeší, myslíte,
že bychom my dva mohli něco… myslím společně prozkoumávat?
Já neříkám, že bych o to neměla zájem.
Ale nebudu vědět, zda jsem připravena, dokud ty záležitosti nebudou v pořádku.
Hlavně, když nejsem jediná, jejíž věci vyžadují řešení.
Mm.
Dostali jsme dopis od tety Joanny. Dnes se vydala na cestu pro tebe.
Bude tu tak za týden až dva.
Mamá, prosím. Tohle musíš zarazit.
He.
Nemohu vůbec nic dělat. Tvůj otec mi pohrozil, že mě také pošle na venkov…
pokud zasáhnu. A když mě také vyhostí z domu, už tě nikdy zpět do společnosti
-nedostanu. -Udělaly jsme to společně.
Žádala jsem, aby ses té Bridgertonovic holce vyhnula.
Kdybys poslechla… tak by se nic z toho nestalo.
Proč jsme zrovna o nich musely psát tak kruté věci, mamá?
Mohly jsme si vybrat jinou rodinu.
Bridgertonovi byli ve Whistldownové tak často, že by bylo… divné… je nezmiňovat.
Také jim prospělo srazit je na kolena. Proč se o ty lidi tak staráš?
Zradit Eloisee nebylo správné.
Byla jediná, která mi ukázala pravé přátelství.
A kde je teď, aby tě utěšila?
Cožpak jsem tě neučila, že v tomto krutém světě jedná
každý z nás jen sám za sebe? Obzvláště… mezi ženami?
Ano, učila.
Buď rozumná a řiď se tím.
Ah… Bože… Jo.
Vím, že opít se je tradice, ale když se nějaký samec před svatbou příliš opije,
-riskuje, že bude zastřelen. -Potom se mnou drž krok,
ať je tu pomalejší terč.
Myslím, že dnes s vámi nikdo krok neudrží.
-Ach. -Mm.
Mm.
-Myslel jsem, že moc nepijete, lorde. -Dnes piju víc, protože
mě vaše matka nemá ráda.
-Matka vás ne nemá ráda. -Vysvětlím to. Lorde Kilmartine, naše
matka vás zbožňuje, ale… ale, taky je trochu posedlá příběhy vášnivé lásky.
He. Jo.
Co uděláme? Poskytneme mu… praktickou radu?
Možná byste mohl udělat něco pošetilého. Buďte odvážný. Ukažte se trochu. Co tak…
-kameny? Házejte kameny Francesce do okna. -Mm. Mm. Ne.
Váš problém je v tom, že jste až příliš uctivý.
Jakže?
…Mm!
Když mám být odvážný, musím o tom přemýšlet.
-Ách! -Oh.
Och!
Myslím, že bych také měl jít domů. Je nezvyklé pít v cizím klubu.
-Ne… Zůstaňte. -Ne.
Se ženou máme společenský kalendář plný. Jsem… hotový. Uvidíme se zítra… a svěží.
-Mm. -Jdeme.
Je to znamení i pro nás.
Ty jdi. Potřebuju být sám.
Jsi v pořádku?
Ty jsi v pořádku? Hm?
MODISTKA
Doufala jsem, že byste mohla přijít. Večer před svatbou.
Genevieve, on to zjistil.
Och, bože.
O vaší účasti neví.
To je dobře. Ale co vy?
Cítím úlevu. Bylo těžké snášet to tajemství.
Ale nenávidí mě. A má na to právo.
Mám se provdat… za muže, kterého miluji a nevím, zda si ho zasloužím.
V jisté době jste udělala moc špatné rozhodnutí. Byla jste dívkou,
která vůbec neznala svou moc.
A tohle mne omlouvá?
Ne. Do minulosti se nedá vracet. Jediné, co lze je držet se své volby a jít vpřed.
Budete dál psát?
Držím se zpět, kvůli němu. Snažila jsem se toho nechat,
než to zjistí a… měla jsem pocit, že ztrácím sama sebe.
Nikdy nepoznáte pravou lásku, aniž byste vzájemně přijali svá pravá já.
Na šťastnou svatbu.
Mm…
LADY TILLER ARNOLDOVÁ MAYFAIR
Co děláš venku?
-Já já jsem… -Ne. Vlastně neodpovídej. Je jasné, že
jsem tě přistihl při tajném jednání. Já to nechci vědět.
A při jakém „jednání" jsem přistihla já tebe, v noci před naší svatbou?
Jakým právem se mě ptáš? Po všech těch tvých lžích, všech věcech,
které jsi za ty roky napsala, škodách, co jsi způsobila?
Máš pravdu. Uvědomuji si, co jsem způsobila a je mi to moc, moc líto.
Co sis myslela, když jsi psala o Eloisee?
Chtěla jsem ji chránit. Teď už chápu, jak jsem se mýlila.
A o slečně Thompsonové? To jak jsi ji odhalila, zničila ji?
Co?
-Myslela jsem, že chráním tebe. -Pak jsi mi to měla říct, přímo do očí.
Já vím.
Nebo si mě snad nevážíš? Je jasné, že ne, po tom všem co jsi o mně letos
napsala. Že sotva znám sám sebe. Na cos myslela, Pen?
Asi na to, že chci zpátky Colina, kterého znám. Ne toho muže, který se
vrátil a choval se jakoby o nikoho a o nic nestál.
Tebe. Milého, citlivého, vznětlivého, hodného muže, kterého miluju.
Měla jsem ti to říct sama. Tolik věcí jsem měla udělat
sama a se sebevědomím, které jsi mi letos pomohl najít,
to konečně dokážu.
Pak Whistledownovou nepotřebuješ.
Už se nepotřebuju… za ni schovávat, ale neříkám, že to už dál nemá smysl.
Víš, co je nejvíc ponižující? Tak často… jsem hovořil o svém deníku, jako bych byl…
skvělý autor. Zatímco ty… jsi publikující autorka,
známá po celém Mayfairu.
To, co jsem řekla o tvém psaní, je pravda.
Je pro tebe nebezpečné… abys byla v noci venku, stejně jako ten dvojí život, který
jsi vedla celou dobu.
-Byla jsem opatrná. -Bylas… pošetilá.
-Umím se o sebe postarat, Coline. -Tak na co jsem ti dobrý?
Coline, miluju tě!
Miluju tě.
Buď tiše.
Uvidíme se zítra.
Hyjé!
To by nebylo správné. Tedy, myslím, že ne…
Potřebuje povzbudit. Je maličko nudný, chtělo by to…
-Ech? Já vím. To jsem říkal… -Ano. Říkal.
Pamatuješ? Já nikdy nezapomínám, na to, co jsem řekl. Už bys mě měla znát,
má drahá.
Á, tady jsi. Chystáme se do postele.
Je moc pozdě, Coline.
Kate! Ha!
Kdepak jsi byl?
Och.
Co já, já, jsem vosk?
Co tu děláte? Myslel jsem, že vás uvidím až zítra.
Violet nás pozvala už teď. Myslí, že potřebuješ pár rad.
Ta ví vážně všechno.
Co se děje mezi tebou a Pen?
Vše je v pořádku.
To silné alkoholové aroma, které se z tebe line, svědčí o opaku.
-Oslavoval jsem. -Na oslavu jsou dvě sklenky.
Jedna lahev je volání o pomoc.
Nechci se svěřovat vám dvěma s vaším perfektním manželstvím.
Cha. Myslíš si, že je perfektní?
A není?
Teď jsme víc než šťastní. Ale dospět sem nám trvalo.
Projít uličkou v kostele nestačí. S Penelope jste si blízcí už roky.
Ano, ale nejsem si jistý, že ji opravdu znám.
Co se stalo?
Co se stalo, není naše věc. Každý má tajemství nebo udělal jednou,
dvakrát v životě chybu. Určitě je tu důvod,
proč ti Penelope byla tak dlouho drahá. Vážně to nějaká informace,
kterou ses dozvěděl, změní?
Potom nesmíš dovolit, aby jedna chyba určovala celý váš vztah.
Manželství je velká dřina. Ale určitě to stojí za to.
Naše manželství není dřina.
Dneska večer jsi nudný.
Bože…
Nebo je už moc pozdě.
Zítra se uvidíme v kostele. Ano?
Dobrou noc.
Před svou svatbou, druhou, jsem vypil celou láhev a byla to jasná oslava.
Ráno tři syrová vejce.
Ne, počkej, sluha za to nemůže. Proklouzl jsem.
Tu noc, cos utekla… skoro… utekla, jsem netušil, před čím jsi utíkala.
Bylo mi deset let. O světě mimo domov jsem věděl jen to,
že je pro mladou ženu nebezpečný. A myslel jsem,
že kdybys zůstala o trochu déle, možná bych měl víc času…
-dokázat ti pár věcí. -Našemu otci, myslíš.
Myslím tobě. Slyšel jsem, jak znevažuješ dívku,
kterou jsi kdysi byla. Už tehdy jsi byla rezolutní, a dost.
Myslím už ten pouhý fakt snění o útěku. Vždycky jsi v sobě měla jistou dávku
odvahy, o které mně se ani nezdálo. Tak jsem si přál najít
tu sílu se mu postavit. Za tebe. Za sebe.
Nejenom tobě, sestřičko vnutili pocit,
že nesplňuješ očekávání.
Proč jsi mi neřekl… nic… z toho už dávno.
Protože jsem měl před tebou jen respekt. Já se tě bál.
Stvořila jsem ze sebe monstrum.
Podvědomě jsem vnímala poznámky našeho otce.
V ničem nejsi jako on.
Až na tu hůl. I když ta tvá je hezky stylová.
Nesahej na moji hůl. Předpokládám, že v rodině modřiny nemáte.
Já vím, že jsem na tebe byla tvrdá.
Můj život je konečně radostný.
Bála jsem se, žes mi to přišel ukrást.
Jediná radost, po které jdu… hluboce věřím, že ty k ní patříš.
Hm. Vyčiním komorníkovi, že se špatně stará o návštěvy.
Mm.
Pojď. Jdeme přece na svatbu.
Jste připravena na šaty?
Ano, jsem.
Ty budeš ta nejkrásnější nevěsta.
A co máte vy?
Vaše Veličenstvo, já jsem běžela za poslíčkem a zvrtla si kotník.
Aha. A co jste objevila?
Řekl mi… no, on neví, kdo je Whistledownová,
ale většina čtenářů prý bydlí na Mayfair. Tak si myslí,
že Lady Whistledownová tam taky bydlí.
Děkuji. Zjistíme si to.
Vaše Veličenstvo, velmi dlouho jsem přemýšlel,
jak najít tajemného autora a dospěl jsem k závěru,
že možná Lady Whistledownová vůbec nemusí být Lady. Víte, Vaše Veličenstvo,
Lady Whistledownová bude pseudonym a to mne vede k závěru, že to může být i muž…
To by ovšem znamenalo, že je třeba pátrat i v jiných
vrstvách společnosti…
Zdravím. Držel jsem vám místo.
Och, to je Lady Barraganová na jejíž oběd jsme zapomněli přijít.
Takže bude naléhat, abychom přišli na další.
Mhm.
Miluji svatby.
Mm. Naše byla perfektní.
Jdeme na to.
Připravena?
Ano.
Drazí milovaní, sešli jsme zde před Bohem
a tímto shromážděním, abychom spojili tohoto muže a tuto ženu
ve svátosti manželství. Přejete si,
aby tato žena byla vaší manželkou a abyste žili spolu ve svatém svazku manželském?
Opustíte všechny ostatní a budete zde jenom pro ni… až dokonce vašich životů?
Já, Colin Bridgerton si tebe Penelope Featheringtonová beru za manželku,
chci tě mít a ctít tě.
Já, Penelope Featheringtonová si tebe Coline Bridgertone beru za manžela,
chci tě mít a ctít tě.
Tímto prstenem si tě beru.
Svým tělem tě uctívám.
A spojením vašich rukou vás nyní prohlašuji
za muže a ženu. Ve jménu otce, i syna i ducha svatého. Amen.
Ty ses překonala, mamá.
Mm.
Líbí se ti to?
Je to vážně… velkolepé.
Gratuluji… Penelope. Jsi vskutku velmi výjimečná nevěsta.
Och.
A teď jak to opravdu cítíš.
Takhle to opravdu cítím.
Děkuji.
-Tak co, oslavíme to bratře? -Určitě.
Byla to ta nejkrásnější svatba.
Díky, Hyacintho.
Penelope je krásná. Proč se tváříš tak smutně?
-Je tohle, ee… -Pouze svatební snídaně.
S Marcusem jsme přišli společně, ale ten dav hostů nás nemilosrdně rozdělil. Hm.
Dnes jste v dobré náladě?
-Ano jsem. Usmířit se je úlevné. -Mhm.
Teď byste to měla zkusit.
To mám v úmyslu.
Hm.
Jsi v pořádku?
Na tom obřadu jsem tě viděl plakat.
Jen slzy nad ztrátou další přítelkyně. Nebo to byl prach.
Hm.
Kterého bratra nebo sestru máš nejradši?
Jasně Gregoryho.
Ech, jo. To je fér. Ale vím jistě,
že ve tvém srdci je dost místa pro nás všechny. Láska nemá… konce, Eloisee.
Tvé přátelství s Penelope je velkým štěstím. Stejně tak jako s Colinem.
Tady je taky dost prachu.
Omluv mě. Jdu si pro šampaňské.
Váš čaj, slečno.
Potřebuji pomoc.
-Pevně doufám, že vás uvidíme. -Vynasnažíme se tam přijít.
-Ano, jistě. Bavte se dobře. -Výborně.
-Děkuji. -Děkuji.
Pan a paní Mondrichovi?
Ano.
-Ale ne tak rychle. -Už se ti Edwina ozvala?
Dopis už tu na nás čekal. Píše, že její novomanžel je nejen čtenář,
ale také v ní vzbudil velkou lásku k přírodě.
-Ve tvé sestře? -Šokující, já vím.
Dokonce s ním jezdí na koni.
-Och. -Hm.
To jí tak závidím. Neumíš si představit, jak je náš domov v Indii
krásný. Je to strašně dávno, co jsem tam jezdila.
Rád bych to viděl.
Rád bych to viděl už brzy. Než přijde dítě.
-Teď? -Mm.
Jistě, že bych tam s tebou jednou ráda jela, ale cesta trvá měsíce.
A když vyrazíme teď, můžeme se na narození připravit v Indii. Kate, vím, jak
máš život tady ráda. Stala ses dokonalou… součástí naší velké rodiny. Ale i přesto
cítím, že ti něco chybí.
A co tvoje matka? Když odjedeme, přijde o narození vnoučete.
Naše… dítě bude samozřejmě Bridgerton. Ale chtěl bych, aby vědělo, že jsou tu i
Sharmovi, znalo jejich historii. A pro mě je důležité ji znát, abychom ji se svým
dítětem mohli sdílet. Společně. Má matka to pochopí. A brzy se vrátíme.
Nenuť mě tě víc milovat. To už bych neunesla.
-Naprosto báječné. Mnoho štěstí. -Děkuji.
Ech.
Penelope, užíváš si to?
-Velice. I když je toho trochu až moc. -Ech.
Mm, no, svatby nejsou pro novomanžele. Ani když jsou věci mezi nimi v pořádku.
Děkuji. Že jsem si to mohla vyřešit sama.
Sama se ta svatba nezařídila… Nebyl čas se do vás plést.
Ať jde o cokoli, já vím, že to vyřešíš. Důležité je to, že teď už jsi vdaná.
-Mohli… -Já…
Mohli bychom zmizet? Strávila jsem tolik času u těch zdí, že…
…už to tak dál dělat nechci.
A kam bys chtěla jít?
Možná… do centra.
Už v sobě nemám sílu vítat další hosty.
Nebo můžem tančit.
Je to svatební snídaně. Vždyť slunce ještě svítí.
To mi došlo. Ale chtěla bych tančit se svým mužem za denního světla. Když to jde
v kostele, proč ne tady?
Tak dobře.
Chcete si zatančit?
Lorde Kilmartine. To snad ne?
Proč ne?
Myslela jsem, že nejste tanečník.
Možná ne. Ale snad bychom měli být víc… odvážní. Víc se prosazovat.
Hm.
Lady Bridgertonová.
Děkuji za pozvání.
Lorde Andersone, jsem moc ráda, že jste dnes přišel.
A i se svou sestrou.
Ach. Ano. Všechno už je v pořádku. A u vás?
Věřím, že i mé záležitosti budou brzy vyřešeny.
-To přehání. -Och, myslím, že se pohybují moc pěkně.
Ne, oni.
Naše rodina je šťastná a je spolu. Neber to jako samozřejmost.
Ano, to je jisté.
Její Veličenstvo královna.
-Přišla královna. -To je krásné.
Co tady dělá?
Lady Featheringtonová.
Veličenstvo.
Každý, kdo není Bridgerton, teď může jít.
Hned.
Ach.
Penelope. Ty jsi Bridgertonová.
Někdo v této místnosti má co skrývat. A já neodejdu,
dokud dobrovolně nevystoupí a nepřizná se k tomu.
Čím déle to potrvá, tím více se budu zlobit. Vystupte. Přiznejte se.
To já. Já mám tajemství.
Vy?
Ano. Jsem zasnoubená s lordem Kilmartinem.
Zájem Vašeho Veličenstva o mé vyhlídky mne ohromil… možná natolik,
že jsem neměla odvahu, se k tomu přiznat. Ale lorda Kilmartina miluji.
A provdám se za něj.
Jen… s požehnáním Vašeho Veličenstva.
To není žádné tajemství, slečno Francesco.
Vaše romantické city jsou už nějakou dobu naprosto zřejmé.
Mé požehnání k sňatku nepotřebujete. Ale proto… tady dnes nejsem.
Já mluvím o Wistledownové. Vím, že je v této místnosti.
Loni jsem byla blízko. Lákavě blízko.
A najednou, jakmile ta Cowperovic holka publikuje
lži o této početné rodině, spěchá Whistledownová znovu tisknout.
Jistě měla podezření, co slečna Cowperová napíše.
A tato obava ji vyhnala z jejího úkrytu. A proč? Zjevně proto, že je jednou z vás.
Vaše Veličenstvo.
Ujišťuji vás, že kdyby se to dělo v mém domě,
věděl bych o tom a už bych to byl dávno zastavil.
Výborně.
Tak ještě jednu noc mlčte.
Však já vám už rozvážu jazyk.
Nevěděla jsem, jestli mám, nebo nemám promluvit.
Jsem rád, že jsi mlčela. Ale jistě je to signál na správnou cestu vpřed. Je čas,
aby ses toho sloupku vzdala. Ano?
Coline, já…
Ona tě nakonec najde, Pen. A dokud budeš Whistledownová,
ta lež bude viset nad námi všemi.
Víš jaké to je, když nikde na světě nemůžeš být sám sebou?
Vlastně to nemůžeš vědět, protože ty nejsi žena.
Ty máš možnost být na světě kýmkoliv chceš, zatímco
ženy mají jedinou možnost a to zatajit tu část sebe, kterou by svět nepřijal.
Jsem Whistledownová. A to nezměním.
A to já nemohu přijmout.
Coline, naše svatební noc…
V noci budu spát na sofa.
Dojdu pro kočár.
To bude dobré. Uvidíš.
Prr!
-Půjdem nahoru? -Jak myslíš. Rád.
Ech?
Pane Bridgertone.
Benedicte…
Je milé vás vidět.
A vás oba taky.
Přemýšlel jsem o vaší nabídce.
A?
No…
Prr. Prr.
W. SMITH A SYNOVÉ TISKAŘI
Ano, madam?
Zabloudila jste?
Ne. Jsem zde pro svou platbu. Za Whistledownovou, co vyšla minulý týden.
Co dodali z Cawperova domu?
Ale tady se Whistledownová netiskla. Vlastně nikdy.
Fajn. Už jsem zkoušela tři tiskaře. Víc jich tu ani nemůže být.
Ale… vy nejste… ona. Já, já jsem ji vždycky chtěl potkat. Můj šéf,
kde jsem dřív dělal, pro ni tisknul. A povídal mi, že byla rusovláska.
Och? Co vám ještě řekl?