SERIÁL NETFLIX
2. DÍL
Přesně toho jsem se bála!
Nemůžu na něj narazit takhle!
Co to děláte?
No, já…
Totiž…
Musím vám něco říct.
- A co? - No, je…
Potřebuji jenom chvilku…
Předtím jste říkala, že mě nechcete vidět ani si mě vzít.
Tak co to má znamenat?
Přesně tak.
Jistě. Nejen, že už vás nikdy nechci vidět,
ale rozhodně nemám zájem si vás vzít.
Jen jsem vám přišla zopakovat, ať už mě nekontaktujete. Tak já jdu.
Stejně se s vámi ožením.
Cože?
Tak mi řekněte, proč si mě nechcete vzít.
Nic se mi na vás nelíbí.
Nelíbí se mi, jak trapné jsou vaše řeči
a že vypadáte jako archeopteryx.
Archeopteryx?
Už musím.
Mám zelenou.
Archeopteryx?
Co to je?
Tohle je archeopteryx.
Tomu se přece nepodobám, ne?
Spíš ho připomínáš, hlavně ten nos.
Cože?
Ta podoba je neskutečná.
Cože? Jak se tomu můžeš smát?
Je to k popukání.
Takže jsi skočila do auta a řekla:
„Nechci si vás vzít.“
Neměla jsem na výběr. Takhle na Min-una nemůžu narazit.
No nic, co budeme dělat?
Když s tím nic neuděláme, bude na tu svatbu tlačit.
Máš pravdu.
Proč se vůbec chce tak moc oženit?
Já ti říkala, že asi jde po tvojí rodině,
aby jeho rodina byla nejbohatší.
I když se ty dvě firmy spojí, nebude to stejně stačit.
Možná se do tebe vážně zamiloval.
To není možné.
Spíš má zájem o „Čin Jong-so z Marine Group“.
Každopádně za ním zajdi a vyjasněte si to.
Fajn.
Jsem unavená. Tak jdeme.
No tak. Dejme si ještě jednu rundu!
- Co? - Jestli táta zjistí,
že to rande naslepo jsem zazdila, je po mně.
Ještě jeden drink. Ber to jako moje poslední jídlo před smrtí, jo?
Fajn. Tak další rundu!
Prosím!
Jong-so.
Ha-ri.
Co to děláš?
Víš, jak jsem ti říkala o tom klukovi?
Tam jsme se poznali.
Co?
Přesně můj typ.
Myslím, že tu někde pracuje. Počkáme chvilku, prosím!
Páni, tak to kvůli němu jsme tady, co?
Máš pravdu.
Z ničeho v životě jsem neměla lepší pocit.
Tak ještě hodinu počkáme. Co říkáš?
- No jo, tak dobře. - Jo!
Jen jednu hodinu! Zaplatím to.
Páni, podívej se na ně!
Přišly domu opilé a pak pily ještě víc.
Proč bych měla…
Proberte se!
- Nemusíte do práce? - Bolí mě hlava.
Paní Hanová.
Proč jsem usnula tady?
- Co tady děláš? - Nevím.
Ty si nepamatuješ, co se včera stalo?
Včera?
Holka jedna! Tvoje sestra mi zase nezvedá telefon.
Spratek jeden. Ta uvidí!
Tadá!
Nesu dárečky!
Tohle je pro tátu, pro mámu a Ha-mina.
A tohle bude pro mě!
Ty ses někde poprala?
Ale ne, jenom jsem zakopla.
Podívej se na sebe.
Ale ti milí policisté nás sem přivezli!
Opila ses a vozí tě strážníci?
To snad není pravda!
Mazej dovnitř!
Ona přijela se mnou!
Kolik toho musela vypít, aby nemohla ani chodit?
Dobrý večer.
- Páni! - Slečno.
Dobře, slečno. Už jste doma.
Ne, já po vás nechtěla, abyste mi pomohli najít můj dům!
Žádala jsem vás, abyste mi pomohli najít muže, který mi je souzený!
Počkat.
Říkala jsem vám to.
Je asi takhle vysoký a oči mu září jako štěněti.
A ramena měl široká jako Tichý oceán. Takhle moc!
- To bolí! - Jong-so, to nemůžeš dělat…
Jestli budeš obtěžovat strážníky, budeš mít problém.
Pojď sem. Moc nás to mrzí.
Hele! Neposlouchala jsi, co jsem se ti celý večer snažila říct?
Je tak špatné, že se chci ještě jednou setkat s mužem, který je mi souzený?
Už tu pitomost meleš celé hodiny.
Roztrhnu ti pusu!
Jong-so!
Co to máš s pusou?
Jong-so, máš roztrženou pusu!
- Roztrženou? - Ukaž!
- Je roztržená! - Úplně moc!
Mami! Oheň, jehlu a nit!
Řekni „á“!
Promiň, Jong-so!
Bolí to. Bolí mě srdce!
- Omlouvám se. - Asi budu zvracet.
To vůbec nezní dobře. Žádné zvracení!
Nikdy v životě nedělala potíže, ale tohle chování
nám vráží dýku do srdce.
- Moc mě to mrzí. - To nic.
Vezmu si je.
Můžeš mi to dát.
Díky za vaši tvrdou práci.
Já se postarám o ty nezbednice a donutím je toho litovat.
Můžete jít.
- Dobře. - Sbohem.
Dobrou noc.
- Nezvracej. - Omlouvám se.
Na shledanou.
Jong-so, nemůžeš zvracet.
Ještě jednu rundu!
Hned běžte nahoru!
Včera v noci jsme…
Od teďka nebudeme tolik pít.
Domluveno?
- Ano. - Dobře.
Mám tě ráda, mami.
Mám vás ráda, paní Hanová.
- Dobrou chuť. - Děkuji.
Měli bychom tu svatbu uspořádat v hotelu, ne?
Co? Svatbu?
Ano. Chtěl jsem to probrat s předsedou Činem,
ale odjel na služební cestu do zahraničí a vrátí se až za týden.
Copak neví, že hrajeme o čas?
Ty už přemýšlíš o místě svatby?
Nesnášíš přece plýtvání časem.
Manželství už je v rukávu. Čím rychleji se to rozjede,
tím dřív uvidím pravnoučata, nebo ne?
Ono totiž…
Ta dívka dělala vždycky na rande na slepo scény,
ale zdá se, že se zamilovala na první pohled do mého drahého vnuka.
Vy dva jste si souzeni.
Ach jo.
- Pořád vám zvoní telefon. - Co?
NOVÁ ZPRÁVA OD ČIN JONG-SO.
Zdá se, že je do mě úplně zblázněná. Chce mě vidět.
Vážně? Ukaž.
Ukaž mi to!
Jdeme jíst.
Dostala jsem zprávu od prezidenta Kanga.
„Napíšu vám, kde se sejdeme.“
Nepodělej to. Nevykládej hlouposti a neprozraď mě.
Kdo že to přišel na tu schůzku naslepo?
Najala jsem ji přes agenturu, aby tu roli zahrála. Vůbec ji neznám.
- Spokojená? - Běž to říct jemu, jasné?
- Dobře. Jdeme. - Jdeme.
Konečně bude po všem.
Proč tě chce znovu vidět?
Já myslel, že to včera ukončila.
- Není to jasné? - A co?
Došlo jí, že mě nemůže odmítnout,
jen aby se vzbouřila proti otci.
Já si to nemyslím.
Řekla, že jsi trapný
a že se jí nelíbí tvůj obličej, protože vypadáš jako archeopteryx.
- Tak proč mě chce znovu vidět? - Nemám tušení.
Páni, slečna Činová má vážně oko.
Opravdu vypadáš jako arche…
Přestaň mluvit o archeopteryxovi!
- Vypadají úplně stejně. - Cos to říkal?
Sung-hune!
To vypadá dobře.
No a ta makrela? Jak jde příprava?
- Dnes je osmažím na pánvi. - Dobře.
Asi zas budu smrdět celý den rybinou.
Vědět, že budu dělat tohle celý den, nezačala bych tu pracovat.
Já vím.
Slečno Šinová, neříkejte nic, co nemyslíte vážně.
Vždycky jste při práci tak nadšená.
- Já? Vážně? - Ano.
Páni, nemůžu tomu uvěřit.
Čím víc se dozvídám o panu Kangovi, tím víc zjišťuji, že máme dost společného.
Co máte společného?
Říká se,
že prezident Kang byl na Harvardu nejlepší ze třídy.
Jeden semestr na vysoké jsem byl také premiant.
A také získal zlatou medaili v amatérském národním mistrovství v atletice.
No a co já?
Gje Bin, vítěz podnikového štafetového závodu.
Jakže se tomu říká?
Paralelní vesmíry.
Jsme si tak podobní.
Víš co? Tak to mám já hodně společného s Giannou Čunovou.
Obě máme dvě oči, jeden nos, jednu pusu, a jsme obě ženy.
Jak se opovažujete srovnávat se s mou Giannou?
Tak proč říkáte věci, které mě štvou?
Vím, že nemáte v úmyslu se někdy vdát.
A je to tu zas.
Pro ženy zaměstnankyně je to důležitá informace.
Mohla by to být příležitost vyšplhat nahoru, víte?
Cože?
Jasně.
Jak to, že vždycky přesně víte, co říct,
- abyste dostal pár facek? - Cože?
Nejsou to „ženy zaměstnankyně“, ale jen zaměstnankyně.
Nevíte, že je to sexistické?
A „vyšplhat nahoru“?
Jediné, co šplhá, je můj krevní tlak.
Tak toho nechte a věnujte se fakturám.
Proto je pořád svobodná.
PŘÍCHOZÍ HOVOR MIN-U
Ahoj, Min-u.
- Min-u? - Dobře.
- Paní Joová. - Ano?
Můžu si na chvíli odběhnout?
Kdo vám to volal? Zníte tak šťastně.
No, je to…
můj flirt.
Páni, to byl hlasitý šepot.
Dobře.
Cože? Má pletky s Min-uem?
Flirt.
Slečno Kimová…
Ptám se, protože mě to zajímá, ale co přesně je flirt?
To je ta fáze, než dva začnou randit…
Omlouvám se.
Měl bych se zeptat někoho, kdo to ví.
Moc se omlouvám.
Jak to myslíte? Mám s tím spoustu zkušeností.
Klidně se mě zeptejte.
Promiňte, že jsem obtěžoval.
Cože? Ti dva spolu fakt chodí?
To není možné.
Viděli se jenom párkrát během týmových večeří.
Jasně.
Proč se ho dotýká?
Jsou si tak blízcí, že si dávají dárky?
Odchází?
Počkat!
Co mám dělat?
Ha-ri, ty jsi tak ubohá!
Co to děláš?
Postaral ses o to, o čem jsme včera mluvili?
- Ano. Je to zařízené. - Promiňte.
Pardon!
Omlouvám se.
Pane, jste v pořádku?
Kdo to byl?
Kdo mi to hodil do obličeje?
Teče ti krev z nosu.
Krvácí mi nos?
Ta žena v bílém plášti.
A sakra!
Prezidente Kangu!
Otevřete mi to, prosím!
Sotva popadám dech.
Cože? Proč?
Stůjte!
Sakra!
Vy… Do háje!
Kruci!
Prezidente Kangu!
Všichni to uvidí.
Ale ne!
Co tady děláš?
Musí to být výzkumnice.
Nahoře je oddělení vývoje potravinových produktů.
Ne, šla tudy.
Tenhle pantofle je vaše, že ano?
Ptám se, proč jste ji po mně hodila!
Já nechtěla. Uklouzla jsem.
ŠIN HA-RI
Slečno Šin Ha-ri, mluvíte moc potichu.
Nechtěla jsem. Byla to chyba. Uklouzla jsem. Omlouvám se.
Tak proč jste utíkala?
Přece neřeknu, že proto, aby mě nepoznal!
Překvapilo mě to, protože vám tekla krev z nosu. Omlouvám se.
Vemte si ji.
Děkuji.
Rybí delikatesa je váš návrh, že?
Ano.
A kampaň na vegetariánské knedlíčky také, že?
Ano.
Co? Ten návrh nikdy neschválili. Jak…
Pamatuji si to, protože to byl skvělý nápad.
Že jo?
Když se nad tím zamyslíte, moje nápady byly tak napřed.
Teď by to bylo perfektní.
Veganství je teď v kurzu. Knedlíčky bez kalorií!
U vegetariánů by bodovaly
a u lidí na dietě jakbysmet. Taková škoda.
Moje makrela! Už by měla být hotová!
Musím běžet.
Chová se hrozně divně, ale líbí se mi, jak pracuje.
Co se děje? Co vás trápí?
Prosím? Ale nic.
Čas dát si pauzu. Víte, co se stalo?
Nějaký zaměstnanec hodil po prezidentu Kangovi v hale
v prvním patře pantofli.
Dokonce mu krvácel nos!
Slečno Kimová, nebyla jste taky v prvním patře?
Viděla jste něco?
Ne, nic jsem neviděla.
Nebyla jste se svým flirtem? Proč ta hlava o stěnu?
Ode dneška už to není flirt.
Ten muž, o kterém jsem mluvila, byl šéfkuchař I Min-u.
Ach, Min-u?
Myslíte kamaráda slečny Šinové, co pracuje v restauraci,
kde jsme byli na firemní večeři? Toho fešáka?
Tak toho?
Vždyť ho sotva znáte.
Byl to přesně můj typ, tak jsem mu napsala první
a nechala jsem mu v restauraci dárek.
Tak proč už je po všem? Když jste mu dala i dárek.
No jo.
Prý z toho neměl dobrý pocit.
Aha.
Vyndám tu makrelu.
Neumíte být taktní?
Co? Co jsem udělala?
Copak nevíte, že šéfkuchař I už má zájem o někoho jiného?
No tedy!
Paní Joová, nemáte kouska studu?
Mohl by být váš synovec.
Nechte si zajít chuť!
Neklapejte tu na mě!
Nemluvím o sobě!
Sakra, to pálí!
Tak co třeba tady?
Co to je?
Kdo tady sakra parkuje takhle?
Ale no tak.
Proč mám v posledních dnech tak těžký život?
Nejste ten muž z obchodu?
Zdravím vás. Jak si mě pamatujete?
Nemohla bych zapomenout na někoho, kdo vypadá tak dobře jako ty.
Mám skvělou paměť na tváře.
Každopádně teď mám trochu naspěch.
Zavolejte mi.
Prosím. Zavolej mi.
Čin Jong-so z Marine Group?
- Vy jste Čin Jong-so? - Ano.
Nějaký problém?
Máme velký problém.
Slečno falešná Čin Jong-so.
Nevíte, že zneužít něčí jméno a identitu je zločin?
Co? Jak to myslíte zneužít?
Kdo vůbec jste?
Před pár dny jsem byl na rande naslepo se skutečnou Čin Jong-so.
Chcete říct, že vy jste Kang Te-mu?
Proč mě můj osudový muž musel vidět takhle?
Cože?
Ne, to nic.
Slečno Činová.
Kdo je ta falešná Čin Jong-so, která šla se mnou na rande?
Nevím. Najala jsem ji přes agenturu, aby tu roli zahrála.
Nevím, jak vypadá ani jak se jmenuje. Vůbec ji neznám.
Úplně cizí člověk?
Ano.
Ale kabelka, kterou ta žena měla, vypadala přesně jako ta vaše.
Cože?
To není možné.
Její byla Coconel, a tohle je Laurent.
Jsou to dvě úplně odlišné kabelky.
Nemáte ani ponětí.
Coconel a Laurent? Neříkala jste, že ji vůbec neznáte?
Jak víte, co měla za kabelku?
Jak?
Naše rodiny se na vás budou velmi zlobit,
až jim dojde, co provádíte.
Jste na to připravena?
Řeknete jim celou pravdu?
Nemůžete říct, že to nefungovalo, jakmile jsme se znovu viděli?
A rozhodli jsme se nevzít?
Pak mi ale nejdřív
přiveďte tu druhou.
Koho?
Tu ženu,
kterou jsem si málem vzal.
Proč neodpovídá na zprávy?
Jo, je to v pohodě. Neboj se.
To je úleva.
Já se z toho zblázním. Co mám teď dělat?
UMĚLECKÁ AKADEMIE JOY
Tady je květ a tady jsou lístky.
To nic. Stejně jsem to popsala víc než on. Tady.
Takže ta žena byla Čin Jong-so?
Jsi zpátky?
Prosím, přestaň tu uklízet.
Jak to mám nechat být?
Proč tu vždycky máš takový binec, Sung-hune?
- Koupils, co jsem chtěl? - Tady.
A řeknu to ještě jednou.
To není nepořádek. Já si jen organizuju věci po svém.
Vybal je.
Teď, když jsi tu uklidil a uvařil,
- už nejsi tak ve stresu? - Jo.
Ty se zbavuješ stresu vážně divně.
Co je na tom divného?
Dal jsem do toho čas a úsilí a výsledek to odráží.
Je to produktivní.
Každopádně, Čin Jong-so, která přišla na to rande naslepo, byla falešná.
Manželství se teda asi nekoná.
Proč by to mělo dávat smysl?
Opovážila se plýtvat mým časem a donutila mě to všechno říct.
Slečna Činová asi taky nechtěla dohodnuté manželství.
Není důvod se kvůli tomu rozčilovat.
Mluvím o té falešné slečně Činové, ne o té skutečné.
Byla to jenom náhradnice, a co řekla?
Že jsem trapný? Archeopteryx?
Kvůli takové blbosti se vztekáš?
Nemůžu jí to odpustit.
A už brzo se pomstím.
Kdys přišla?
Právě teď.
Byl prezident Kang naštvaný, žes ho chtěla obelstít?
Co?
Ne, jen se o něm v práci říká, že je to vážně poděs.
Vyhodil manažery, kteří ho zradili.
Nebavme se o tom, co už je pryč.
Co takhle upustit páru a někam si vyrazit?
Kam?
Vyzkoušej si, co chceš.
Tamto?
Další.
Myslím, že tohle vypadá nejlíp!
Co to do tebe vjelo? Kupuješ mi tolik oblečení!
Vím, že jsi v poslední době ve stresu kvůli mně.
Tolik obletování, protože jsem šla na jedno rande naslepo?
Počkej, ty chceš…
Co jestli chci?
Znovu mi říct o další šla na rande naslepo.
To už nikdy neudělám!
Neboj, už o to nikdy nepožádám.
Ať vypadá hezky, prosím! Jako hvězda!
- Ahoj. - Jo.
Řekni sýr!
A teď!
Opravdu je to salón, kam chodí celebrity?
Nějak moc mě nalíčili.
Protože jsem je o to požádala.
Co to má znamenat?
Ha-ri. Dobře mě poslouchej.
- Prezident Kang dorazí sem. - Cože? Kdo přijde?
Neměla jsem na výběr!
Došlo mu, že jsme kamarádky a chtěl tě poznat.
Tak jsi měla dělat, že mě neznáš!
Ale pak řekl, že na to přijde sám!
Co když zjistí, že jsi jeho zaměstnanec?
Mohla jsi mě aspoň varovat!
Pak bys sem nepřišla!
Myslí si, že mu dlužíš omluvu.
- Řekni, že tě to mrzí. - Co?
Co nejhoršího se může stát? Tak já jdu.
- Ty odcházíš? - No jasně!
Nezapomeň si vzít paruku.
Promiň.
- Paruku? Počkej, Jong-so! - Omlouvám se!
Jong-so!
Já věděla, že z toho mám špatný pocit!
Sakra.
Moment!
Co mám dělat?
Nevím!
Sakra.
Proč se to muselo rozsypat zrovna teď?
Děkuji.
Páni.
Opět se setkáváme, slečno falešná Čin Jong-so.
Děláte v kuřecím bistru?
Cože?
Aha, tohle.
Můžu tam zavolat a zeptat se.
Moje rodina má vlastní… kuřecí bistro, ano.
Sakra, taky jsem mu řekla, kde bydlím.
Kolik?
Obyčejné smažené kuře za 15 000 wonů a pikantní za 17 000 wonů.
Nemluvil jsem…
o těch kuřatech.
Kolik vám zaplatili, za předstírání Čin Jong-so?
Totiž…
Vlastně…
Řekněte to upřímně.
Pořád jsem jí opakovala, že to nedokážu, že už to vážně nedokážu,
ale pak mi řekla, že mi zaplatí 800 000 wonů.
Takhle se to stalo.
Chtěla jste mě podvést kvůli mizerným 800 000 wonům?
Být náhradnice není tak úplně podvod, ne?
Předstírala jste, že jste někdo jiný.
Zneužila jste něčí drahocenný čas ve svůj prospěch.
Jestli to není podvod, tak co je to?
Omlouvám se.
Potřebovala jsem peníze,
a tolik bych s výplatou nedostala.
Měl jsem vás za obyčejnou podvodnici, ale vy máte taky práci?
Asi jste velmi schopná, co?
Jde o malou, středně velkou firmu.
Vlastně maličkou…
A ta firma je ve skutečnosti vaše.
Možná s sebou zase vzal toho pohledného tajemníka.
Ne. Teď není čas myslet na muže,
když si svoji kamarádku předhodila vlkům.
Promiň, drahá přítelkyně.
Myslí si, že mu dlužíš omluvu. Řekni, že tě to mrzí.
Neudělala jsem nic špatného.
Krom toho, že jsem jeho zaměstnanec.
Ale bude to moje smůla, jestli zjistí, kdo jsem, jen proto, že jsem ho naštvala.
Vím, že omluva nestačí.
Kéž bych vám mohla vynahradit
všechen ten promarněný čas a vaše raněné city,
ale není způsob jak.
A nemůžu vám to vrátit penězi ani dárky,
protože vy už máte mnohem víc než já.
Co mohu, je slíbit, že udělám vše, abych vám pomohla,
kdybyste někdy něco potřeboval.
Pořád se zlobíte?
V čem prosím vypadám
jako archeopteryx?
Prosím?
Proto jste naštvaný?
Nejsem naštvaný!
Já jen, že jsem ještě nikdy neslyšel takový nesmysl,
takže jsem byl vyvedený z míry.
Aha, tohle.
Řekla jsem jen to, co mě napadlo jako první,
protože jsem chtěla, abyste přestal s tou žádostí o ruku.
Co vás napadlo jako první?
Ale podoba tu je.
Máte malý obličej, bystré oči a dlouhé, pružné končetiny.
Nikdy vám to nikdo neřekl?
Neříkal jsem, že jsem to nikdy neslyšel?
No jo.
Omlouvám se.
Proto se tak rozzlobil?
To neumí odpouštět?
No,
jestli už nemáme moc o čem mluvit,
tak to asi můžeme ukončit, ne?
Stále hledáme brigádníky v naší rodinné restauraci,
tak o večerech pomáhám.
Asi bude nejlepší, když půjdu…
PŘÍCHOZÍ HOVOR NEZVEDAT
Uložte si znovu moje jméno. A odteď to zvedněte, když zavolám.
Když mi nezvednete telefon, nebo se pokusíte zmizet…
Pak si vás najdu.
Dobře.
Jak se vlastně jmenujete?
Moje jméno?
Šin Ha…
Když mu řeknu pravé jméno, možná mě později pozná.
Kum…hui.
Kum-hui.
ŠIN KUM-HUI
Archeopteryx.
Jestlipak se slečna Kum-hui dneska usměje?
Já si dám vepřové kotlety se sýrem.
Ano, pane.
Co za boháče zve svou rodinu do laciné restaurace,
kde servírují vepřové kotlety?
Stejně ale žárlím.
Bylo by fajn setkat se s příbuznými v restauraci s vepřovými kotletami.
Jsem doma.
Teprve teď ses vrátil?
Se slečnou Činovou vše v pořádku?
A co ta svatba?
Naše rodiny by se měly nejdřív setkat, ne?
Rozhodl jsem se, že si slečnu Čin Jong-so nevezmu.
Cože? Co tím…
Už je to tak, takže už o ní nemluv.
Ty jeden miz…
S tou svatbou nemůžu souhlasit!
Ne, já nesouhlasím!
Osoba, kterou opravdu miluji, je Kum-hui.
- Šin Kum-hui. - Kwang-boku!
Jak se opovažuješ urážet moji dceru kvůli nějaké holce z kuřecího bistra?
To muselo bolet. Krusta na tom řízku byla určitě křupavá.
Ať už je to ve skutečnosti, nebo v televizi,
proč je tak těžké se dnes oženit?
Šin Kum-hui.
BUĎ SILNÁ, KUM-HUI.
Šin Kum-hui.
Proč mě to jméno tak najednou napadlo?
Mám pocit, že jsem to už někde slyšela. Šin Kum-hui.
Dovolali jste se do hlasové…
Tak ona si vypnula telefon, jo?
Jen počkej, až tě najdu, Jong-so. Zničím tě.
Ha-ri, jsi zpátky!
Čin Jong-so!
Uklidni se!
Ty! Ty jsi hrozný člověk!
Co to děláš?
Prosím!
Omlouvám se.
Nevěděla jsem, že mám vypnutý telefon.
Přísahám, že jsem tě neignorovala schválně.
Nech si to!
Ještě že jsem mu hned řekla falešné jméno.
Jinak by mě mohl okamžitě vyhodit!
Co tě to napadlo mě tam přivést?
Moc se omlouvám.
Sama jsi viděla, jak je charismatický!
Neměla jsem na výběr.
Aspoň neví, že jsi jeho zaměstnanec…
Ale zjistil, že moje rodina má kuřecí bistro!
Cože? Počkej! Jak?
Mrzelo mě, že jsem nešla na oslavu, kterou mi připravili kolegové,
tak jsem jim přinesla slevové kupóny a ty mi vypadly.
Proč s sebou nosíš kupóny? Ty bezohledná blbko!
Nemáš právo na mě takhle křičet.
Je to tvoje vina!
Vzít si tu zástěru ti vůbec…
Ha-ri!
Co to děláš? Proč chytáš Jung-so za límec?
- Ne, to je… - Jsem v pořádku, paní Hanová.
A nespílejte Ha-ri, prosím.
Je to moje vina, zasloužím si to.
Jak zlé to mohlo být?
Nemůžeš takhle chytat kamarádku za límec!
Ta tvoje výbušnost! Pusť ji!
- Pusť ji, no tak! - Co?
Mami, ty nic nevíš!
Když máš Jung-so tak ráda, proč si ji sem nevezmeš místo mě?
- Vážně… - Ty jsi tak popudlivá!
Proč musíš být tak zlá?
Paní Hanová! Je mi to líto, je to moje vina!
- Páni, tak to je něco! - Co jako?
Přestaňte! Obě!
Po kom je vlastně tak vzteklá? Vážně!
Opravdu neví, po kom to má?
Proč nemůže vycházet s kamarádkou?
Měla bys být ráda, že se s tebou Jong-so přátelí!
Mít dceru jako Jong-so, byla bych tak šťastná!
Že ano?
Mami, nepřála by sis mít dceru jako je Jong-so?
Chceš, abych ji svedl?
Mít „druhou dceru“ by bylo fajn, ne?
I kdybys to zkusil, myslíš, že by to fungovalo?
Co myslíš tou „druhou dcerou“?
Říká se přece snacha! Koukej skládat to prádlo!
Využijte příležitosti a zakupte si tento výrobek z kimči.
Takhle brzy ráno?
Říkal jsem, ať hlídají vysílací časy.
Zavolejte na…
Archeopteryx je považován za předchůdce moderních ptáků.
Fosilní otisky byly nalezeny ve vápenci v Solnhofenu v Bavorsku.
Archeopteryx žil na konci
jurského období v jižní části dnešního Německa.
Pitomý dinosaurus!
Jak vidíte, tělo měl dlouhé asi 30 až 50 centimetrů,
velikostí tedy připomíná havrana.
Byl to pták s malou hlavou a velkýma očima…
Haló?
Slečna Kum-hui?
Cože?
To mi někdo v tuhle dobu volá jako žert?
Není to žert. Ještě napůl spíte, slečno Kum-hui?
Nejsem Kum…
Promiňte, překvapil jste mě.
Proč mi voláte?
Volám, abych se ujistil,
že nemáte nové číslo, abyste se mě zbavila. To je vše.
Dobře.
Haló?
Co?
Jsou čtyři ráno. Přeskočilo mu?
Co to sakra je? Už jsem úplně vzhůru. Zbláznil se?
Ten chlap je tak otravný! Ale vážně!
Otrava jeden.
Tady vidíte jeho zuby.
Archeopteryx?
Trojice drápů…
Doufám, že se vůbec nevyspí.
A na ocase má 20 až 21 ocasních…
Proč hned po ránu zíváte?
Nespala jste dobře?
V noci jsem se probudila a už nemohla usnout.
Aha.
Slyšeli jste to? Neslyšeli, co?
Zase to vím jenom já, že ano?
Tak jo, poslouchejte.
Prezident Kang šel na rande naslepo.
A co my s tím? S námi to nemá nic společného.
A je to tu zas. Musíte to vidět v souvislostech.
To má s námi společného všechno!
Boháči vždycky drží při sobě.
Může dojít k fúzi podniků.
To bude mít obrovský dopad na ceny akcií.
Máte sotva pár tuctů akcií firmy.
Proč to zveličujete jako byste byl majoritní akcionář?
Mám celkem 50 akcií.
A to hodí pěkný balík, víte?
Přestaňte mluvit o prezidentovi Kangovi.
Je to sice prezident naší firmy,
ale my se s ním možná nikdy nepotkáme.
Jste snad kulturistka, že máte takovou sílu?
No že ano?
Drahý Buddho, pomoz mi, ať tu na něj nikdy nenarazím.
Drahý Bože.
Jsem tu.
Ano. Ta továrna v Ilsanu.
Kdy chceme obnovit druhou výrobní linku?
Říkali, že zabere minimálně týden, než bude náhrada fungovat.
Dnes je pan Hwang první den v práci, ne?
Nástupce pana Paka. Dnes s ním zajdeme na oběd.
Počínaje dnešním obědem máš jiný program.
Cože? Jak to myslíš? Aniž bys mi cokoli řekl?
Ten rozkaz vydal sám předseda.
Plánuji to další rande.
Cože?
Tak takhle to bude?
Han Min-hui. Deemang Industries.
Vystudovala klavír na Juilliardu
a momentálně dělá doktorát na Soulské univerzitě.
Lidé říkají, že je škoda,
že se musím vdát, když mám kariéru.
Ale myslím, že přivést na svět dítě, které má mé dobré geny,
a vychovat ho, také stojí za to.
Druhá dcera ministra spravedlnosti. Má diplom z Harvardu.
Takže byste měli mít hodně společného.
Znáte profesora Alberta, že?
Ano, byl to můj školitel.
Přednášel podnikání, obor, který jsem si vybrala,
a vzpomínám si, že o vás mluvil s uznáním.
Vaše diplomová práce…
- Pane Kangu? Hodně jsem o vás slyšela. - Jste pohlednější, než jsem slyšela.
A jste tak vysoký.
Líbí se mi váš klid.
- Jste můj typ. - Jste můj typ.
Když jsem o vás řekla rodině…
Všichni byli nadšení.
To je poprvé, co se takhle cítím…
Rozbušilo se mi srdce.
Já tu ale blábolím.
Myslíš, že existuje někdo, kdo by šel na deset rande naslepo za den?
Nejspíš ne.
Držíš rekord v nejvíc rande naslepo v nejkratším čase.
Stiskls špatné tlačítko. Proč jedeme na střechu?
Nezmáčkl jsem to špatně.
Ještě není po všem.
Cože?
Jmenuje se Yoko Hitori, korejsky O Un-dži.
Třetí generace imigrantů a druhá dědička Hitori Foods.
Zaujala tě nějaká z dnešních žen?
- Vůbec ne. - Co?
Všechny se zdály lepší, než ta falešná Čin Jong-so,
kterou sis chtěl na místě vzít.
Ta falešná Čin Jong-so aspoň nebyla nudná.
Jak můžou všechny opakovat to samé?
To je pravda.
Rozhodně byla jiná než ostatní.
Teče ti z nosu krev.
Krvácí mi nos?
Sakra.
Pitomé krvácení z nosu.
Jdeš pozdě.
Co rande naslepo?
Nepřipadá ti to moc?
Víš, na kolika rande naslepo jsem teď byl?
Letěli jste do Japonska a byli jste na čísle 11.
Jak to dnes šlo? Líbily se ti dnešní dívky?
Ty jsi neuvěřitelný.
Přestaň přehánět.
To tys mě nabudil s tou svatbou s Čin Jong-so.
A pak co? Zrušils to.
- Zahráváš si s dědou? - O to nejde.
Přestaň se vymlouvat a dodrž svůj slib!
S ostatními až k číslu 20 se setkáš zítra.
A jestli se ti pořád žádná nebude líbit,
najdu tolik vhodných žen, se kterými můžeš chodit na rande, že to vystačí na rok.
SEZNAM KANDIDÁTEK NA RANDE NASLEPO
Mám ženu, kterou si chci vzít.
Cože?
Máš někoho, koho si chceš vzít?
Ano.
Pořád jen pracuješ. Kdys měl čas…
Bez ohledu na to, kolik mám práce, pořád mám čas na seznamování.
To jsi měl říct hned na začátku.
Tak proč jsi chodil na ta rande naslepo?
A proč jsi říkal ty nesmysly o svatbě s Jong-so?
Pravdou je, že jsme se na chvíli rozešli, protože jsme se pohádali.
Udělal jsem to ze vzteku.
Říká pravdu?
Měl bys Sung-Hunovi poděkovat.
Díky němu jsme se udobřili a vrátili k sobě.
Ano, pane. Moc jsem se snažil.
Tak kdy mě s ní seznámíš?
Domluvím vám brzo schůzku.
Ať je to co nejdřív.
Musím se jí zeptat, kdy má čas.
Takže už žádná rande naslepo, že ano?
Jistě.
Kdybys mi to řekl předem,
neudělal bych ti tak vyčerpávající rozvrh.
Takže víš, jak vyčerpávající to bylo?
Dobře, udělej, co musíš.
Už půjdu.
Měj se.
Prezidente Kangu?
Jak můžeš říkat takové lži,
když žádnou svatbu nechystáš?
Jak se z tohohle dostaneš?
Co myslíš?
Řeknu té pověřené osobě, aby převzala zodpovědnost.
PŘÍCHOZÍ HOVOR ARCHAEOPTERYX
Co je? Už jsem se omluvila a je to vyřízené.
Je tak otravný.
- Haló? - Až skončíte v práci, sejdeme se.
Cože? Proč?
Nemám čas.
- Tak mám jít k vám domů? - Cože? Ne!
Jo, no, dnes tu budu dlouho.
Dělám přesčas, tak budu v práci.
Kde pracujete, slečno Šinová?
Kde pracuju?
Vlastně je to dost daleko od Soulu.
Daleko jak? Dnes jsem byl dokonce až v Japonsku.
Je to dál než v Japonsku?
Cože?
Cože? V Ilsanu?
Proč tak najednou?
Nevím. Prostě to ze mě vypadlo.
Páni, vážně? Tak co budeš dělat?
Máme se sejít v kavárně u metra.
Už jsem skoro tam. Zavolám ti později. Ahoj!
Co? On už je tam?
Haló?
Jsem v kavárně. Určitě sem chodíte často?
- Jistě, proč? - Nic. Přijde mi to zvláštní.
Jste v Duhové kavárně, že ano?
I včera jsem tam byla na kávě.
Děkuju.
Jsem tady. Počkejte chvíli.
Kde je ta Duhová kavárna?
Opravdu sem chodíte často?
Ano, chodím. Líbí se mi ta atmosféra.
Mami, on do mě strčil!
Nejsem tvoje máma.
Moc mě to mrzí.
Líbí se vám tahle atmosféra?
Nejenom ta, ale i káva je tu skvělá.
Můžeme to urychlit?
Musím brzy domů.
Tady se takové věci neříkají,
ale chci s vámi začít chodit. S výhledem na manželství.
Cože?
Zamiloval jste se snad na první pohled na rande naslepo?
Tak to jsem nechtěla!
Předbíháte událostem.
Nechci s vámi skutečně chodit.
Ale chci to jen předstírat.
Co?
To neudělám. Nazval jste mě podvodnicí
a teď to mám celé opakovat?
Co jiného mám dělat? Jste nejlepší kandidátka.
Kandidátka na co?
Prokázala jste své herecké schopnosti.
Moji situaci už znáte, takže vám to nemusím vysvětlovat.
U vás zůstane tajemství v bezpečí.
Chtěla jste přece splatit svůj dluh, ne?
Nemluvě o tom, kolik já ušetřím času.
Je to výhodné pro obě strany, ne?
Nezajímá mě, kdo co vyhraje.
Nechci už nikomu lhát.
Na tenhle rozhovor zapomenu.
Dostala jste 800 000 wonů?
Zdvojnásobím to.
Dvojnásobek?
A to za každé setkání s mým dědou.
Je to podezřívavý muž, takže to pár schůzek zabere.
Když se ohlédnu za svým krátkým životem,
strávila jsem víc času v dluzích, než jsem kdy byla šťastná.
Mami, tati.
Jako tví rodiče nemáme co říct.
STUDENTSKÉ PŮJČKY, KREDITNÍ KARTY, ZÁSTAVY
DLUH
VÝPLATA Z RESTAURACE KBBQ
ZŮSTATEK DLUHU 2,89 MIL WONŮ
VÝPLATA Z BARU
ZŮSTATEK DLUHU 2 MIL WONŮ
VÝPLATA ZA NAKLÁDÁNÍ A VYKLÁDÁNÍ KRABIC
Sbohem, dluhu!
Mami, tati.
Přijali mě do velké firmy!
Je mi to líto, Ha-ri.
Ha-ri!
KUŘECÍ PRŮMYSL V OHROŽENÍ
OBROVSKÝ PROPAD
Mohla bych se svých dluhů zbavit naráz.
Mám do toho jít?
Ne.
Peníze jsou důležité, ale je to prezident mé firmy.
Už jste se rozhodla?
To asi nezvládnu. Omlouvám se.
Když ses omlouvala prvně,
řekla jste, že uděláte cokoliv, abyste mi pomohla.
Byla to prázdná slova?
- Co? Myslela jsem to vážně! - Tak to pro mě udělejte.
S tím jediným my vy můžete
opravdu pomoct.
Já ale…
Dobře se najez.
Jsi zpátky, zlato?
Ahoj.
- Vítejte… - To je šílené.
Šin Kum-hui!
Pivo pro celý stůl!
Jak se opovažuješ mé dceři přebrat muže?
Omlouvám se. Nemám co říct…
Tak nemluv!
Sklapni!
Že se nestydíš.
Páni. Minulý týden dostal Kwang-bok facku kotletou
a tenhle týden dostala Kum-hui kuřecím stehnem?
Jak to mohla udělat tak milé dívce?
Myslíš, že bohatá rodina přijme dívku, jako je Kum-hui?
Její rodina má jen bistro se smaženými kuřaty.
Božínku!
Co je na tom špatného?
Nemyslela jsem Ha-ri. Bavíme se o tom seriálu.
Všechny tyhle pitomé seriály by měly z obrazovek zmizet.
Milostný příběh o nešťastné dívce, která se zamiluje do bohatého muže?
Takový výmysl!
Mami. Ten neskutečný milostný příběh
se mi děje právě teď.
Cože? Zas ten zmetek Kang Te-mu?
Ahoj, Min-ue.
Začínám zapomínat tvůj obličej. Proč ses nestavila?
Měla jsem moc práce.
Co to máš s hlasem? Stalo se něco?
Práce mě trochu stresuje.
Jo.
Dobře, za chvíli se zastavím.
Dobře.
Tak jo.
Kang Te-mu, ty parchante!
Jsem z toho archeopteryxe na nervy. Nemůžu se na nic soustředit.
Hej! Mohla jsem se zranit!
Bože.
Boháči jsou taky lidi.
Proč vždycky křičí a křičí? Vždycky je zobrazují jako padouchy.
Jsem zpátky.
Hele, už jsi…
domluvil setkání s tvou přítelkyní?
Co?
Proč se tak tváříš? Děje se něco?
Ne, to nic. Neboj, uvidíš ji.
Vážně?
Co je to tentokrát?
Haló?
Kde jste?
Kde bych teď byla? Doma, samozřejmě.
Tak pojďte na chvíli dolů. Jsem před vaším domem.
Jste před mým domem? Teď?
Počkat. Proč?
Proč jste sem přijel tak pozdě?
Chystala jsem se do postele.
Zdá se, že máte pořád rozsvíceno.
Sakra.
- Mám jít dovnitř? - Ne! Půjdu ven!
Zůstaňte tam, ano?
To je takový paličák!
Počkat, musím…
Ale nejdřív se…
Vidíte vůbec něco?
Myslel jsem, že jdete spát.
Nechci, aby mě někdo viděl bez make-upu.
Takové ženské pravidlo.
Podle toho, co máte na sobě, mi to „pravidlo“ moc nesedí.
To je fuk. Proč jste přijel až sem?
Sepsal jsem smlouvu. Tady.
A zapamatujte si mé nacionále, než potkáte mého dědečka.
Řekla jsem, že o tom popřemýšlím, ne že to udělám.
Nemám jinou možnost než vás.
Říkala jste, že mi to splatíte.
- Tak prosím. Smlouva. - Ne!
Najděte si jinou ženu.
Sakra.
Slečno Šin Kum-hui!
Opravdu to chcete jen tak vzdát?
Ne, to neříkám.
Ale mám důvod, proč to udělat nemůžu.
Jak mám oklamat
prezidenta i předsedu firmy, kde pracuji?
Jaký máte důvod? Tak povídejte.
No…
- Počkejte… - Co to děláte?
Promluvíme si zítra!
Překlad titulků: Lucie Mandziuková