SERIÁL NETFLIX
8. DÍL
Můžu to považovat
za pozitivní odpověď na pozvání na rande?
Ne!
Ne, tak to není, pane!
- Co? - Co?
To byla…
chyba! Byla to chyba!
Cože?
Chyba?
Ne, chci říct…
Asi jsem trochu zešílela. Proč jsem…
Můžeme předstírat, že se to nestalo?
Já…
Uvidíme se zítra.
Ha-ri, cos to udělala?
Počkejte!
To jen tak odejdete?
- Já… - Ha-ri!
Všichni jsme tě hledali.
Vážně?
Tak jdeme.
Nejdřív mě políbí a pak co? Chyba?
Umí v tom chodit, co?
Kéž bych měla pár dní dovolenou.
Jak ho můžu zase vidět?
Dobré ráno.
Co je to?
- Bože. - Na co to koukáte?
Naše nejlepší pracovnice.
Co?
MUSÍŠ SE SOUSTŘEDIT NA PRKÉNKO!
NAJEDNOU JE TO JAKO FILM PSYCHO?
DOPADLO TO DOBŘE
To není krev. Omylem jsem zmáčkla láhev s omáčkou.
Omlouvám se.
Naše firma nikdy nedává do našich omáček umělá barviva.
Aby po nich nebyly skvrny a dobře tekly ven.
Ani to není poznat.
Je to dobré.
Co je to? To je tak trapné.
Proč? Komentáře jsou pozitivní, vidíte?
Má cenu sta zaměstnanců.
Pokud její šéf skutečně kouká, měl by jí dát bonus.
Slečno Šinová, jestli dostanete prémie, nenechávejte si je pro sebe.
Pane Gje, mohl byste přestat jíst
a vrátit se k práci?
Chroupete to tak nahlas!
Nebuďte taková. Mám prostě hlad.
Jak jsem říkala včera,
každý z vás by měl přinést pět nápadů na nové výrobky
z knedlíčků na vývoz.
A obyčejný seznam jen na oko mi nestačí, rozumíte?
- Ano, madam. - Tak dobře!
Děkuji.
Volaný účastník je nedostupný…
Vážně?
Vyhýbá se mým telefonátům?
Můžeme.
Jedna fotečka!
Ještě moment!
Okamžik, prosím.
Takže fotíme.
DAR NA LÉČBU VZÁCNÝCH RAKOVIN
To já bych měl děkovat vám, že tu jsem.
Opravdu?
Uvidíme se zase.
Prezidente Kangu.
Ředitelka uměleckého muzea Čin Čchä-rim.
No tedy.
Dlouho jsme se neviděli.
Ano, paní ředitelko.
Naposledy, když jste před třemi lety otvírala muzeum.
Možná je to kvůli vašemu pobytu v New Yorku,
ale jste teď ještě pohlednější.
Opravdu?
Jistě.
Software, hardware…
Jste dokonalý skrz naskrz.
Samozřejmě, že chcete někoho lepšího než Jong-so.
To nic.
Jong-so je možná moje neteř,
ale objektivně řečeno, jste pro ni příliš dobrý.
Pane.
Promiňte, ale musím jít.
Jistě. Uvidíme se příště.
DAR NA LÉČBU VZÁCNÝCH RAKOVIN
Jaká škoda.
Vždycky mu to tak sluší.
Ano, dcero?
Mami!
Chci dát výpověď. Zařídíš mi práci v muzeu?
Když skončíš, Jong-so hned povýší na tvé místo.
S tím bys souhlasila?
Ne!
To nechci, ale…
Vážně?
Požádáš dědu, aby mě jmenoval výkonnou ředitelkou?
Tak jo, měj se, mami!
Ještě mám schůzku, ale co dnes večeře?
Jasně. Uvidíme se doma.
Ano.
Dnes už nic nemáš. Chceš jet domů?
Ne, mám plány, půjdu sám.
Kam jdeš?
- Můžu… - To je soukromé.
Budu řídit sám. Ty můžeš jít.
- Co? - Čas na odchod.
Dělám pro tebe něco hezkého. Užij si večer.
A dobrou chuť.
Už jsi velký kluk, Sung-hune.
Neměli bychom si promluvit?
Promluvit?
O tom, co se stalo včera? Copak už jsme to neprobírali?
Je to vyřízené?
Říká kdo?
Řekla jsem, ať předstíráte, že se to nikdy nestalo.
Takže se chystáte zase říct,
že to byla chyba, když jste mě políbila?
A nezvedáte mi telefon!
Ten polibek…
To proto…
stáli jsme tak blízko sebe.
A jen tak jsme do sebe narazili. Takový ťukanec.
Ťukanec?
Narazila jste do mých rtů?
Ne, tak jsem to nemyslela.
To, co se stalo včera, byla chyba,
která vzešla z vašeho chtíče.
Nic ke mně necítíte?
Co myslíte tím chtíčem?
Omlouvám se. Nebylo to naschvál.
Ať už je to chyba, nebo ne,
vy jste to začala.
Takže byste mi to měla vynahradit.
Ano, tak…
Udělám, co budu moct.
Převezmu zodpovědnost a splatím vám to.
Dobře.
Za ten polibek mě pozvete na večeři.
Cože?
Jak můžete chtít po obyčejné ženě, aby koupila něco tak drahého?
Řekla jste, že mi to vynahradíte.
Upřímně, ten polibek…
Nebyla jsem v tom sama. Také jste mě políbil.
Jako nějaký holkař.
Jde vám to a tak…
Takže to není jen vaše vina?
Správně.
Tak mi dovolte, abych se o vás do konce života staral,
jako muž o ženu.
O tom se tu nebavíme.
Řekl jsem vám, že vás mám rád.
Jak bych mohl zůstat v klidu, když mě žena, kterou mám rád,
začne tak agresivně líbat?
Myslím…
To je…
Tak mi to oplatíte jinak.
Jak jinak?
Vracím lidem přesně to, co jsem od nich dostal.
Oko za oko
a polibek za polibek.
Fajn. Zaplatím tu večeři!
Ale jíst můžete sám. Já si nedám.
Tady je váš předkrm.
Šéfkuchaři I, můžete se usmívat přirozeněji?
Jistě.
Musí být nervózní.
- Uděláme si krátkou přestávku? - Ano.
Co to děláš?
Ani ses mě nezeptala.
Jiní by byli nadšení.
Proč si stěžuješ?
Proč jsi na mě poslední dobou takový?
Jak to myslíš?
Jsi takový od Sokča, působíš naštvaně.
Jen jsem ve stresu z práce.
Šéfkuchaři I.
Na videu vypadáte skvěle a na fotkách také.
Vy jste je viděl?
- Děkuji. - Jistě.
Jak ta výzkumnice z Go Food
mluvila o potravinářském barvivu, když vylila omáčku,
to bylo ve scénáři, že?
- Bylo to… - Ne. To bylo zcela z patra.
Ha-ri by něco takového nehrála.
Je velmi bezprostřední.
…na stůl.
Dobrou chuť přeje Go Food!
SLUŠÍ JIM TO SPOLU, MUSÍ SPOLU CHODIT
JESTLI NE, TAK BY MĚLI!
Copak? Jídlo vám nechutná?
Ne, tak to není.
Když pomyslím na účet, ani si to jídlo nevychutnám.
Co to je, pane šéfkuchaři?
Ochutnejte naše nové menu.
Chcete po zákaznících, aby dělali vaši práci?
Máte vytříbenější chuť než já, pane.
Jste tu stálý host. Udělejte to pro mě, prosím.
Velmi rád.
Děkuji, prezidente Kangu.
Proč nejíte?
Musím si odskočit.
Ha-ri!
Byla jsi vždycky taková?
Co to děláš? Vzpamatuj se, sakra! Proč…
Proč…
Až do toho dne, kdy vody…
Východního moře vyschly a hora Bekdusan se rozpadla…
Hrajete i na klavír?
Už jste zapomněla?
Říkal jsem, že jsem dobrý ve všem.
Hrajete na klavír každé ženě, kterou potkáte?
Nemusím odpovídat, protože spolu nechodíme.
Jestli chcete znát odpověď, musíte se mnou na rande.
Zaplatím.
Účet, prosím?
Kabáty a tašky také.
Prosím.
Bylo by možné zaplatit v šesti splátkách?
Pán už zaplatil.
Vážně?
Dobrou noc.
Počkat!
Proč jste to udělal?
Měla jsem platit já.
Přemýšlel jsem o tom
a nechtěl jsem, abyste mi splatila polibek tímhle.
Chci něco většího, připravte se.
Ale…
Jaké dražší jídlo tedy chcete?
Nebo…
mi to oplatíte jinak.
Na to zapomeňte.
Už jste zaplatil, takže smůla, ale…
Fajn. Příště vás pozvu na dražší jídlo.
Budu se těšit.
Co si dáme příště?
Stejk?
Omakase?
Opatrně.
Nekoukat.
Dobře.
Tady zahni doleva.
Tadá!
Překvapení!
Tos vařila sama?
Jsou věci, které neumím, ale není nic, co bych nezkusila.
Našla jsem recepty na internetu. Bylo to snadné.
Ale musela jsi být po práci unavená. Jak jsi…
Nic to nebylo.
No tak. Posaď se a ochutnej.
Tak do toho.
Jaké to je?
Je to výborné.
No tak. Neříkáš to moc přesvědčivě.
No tak, buď upřímný.
Je to dobré.
Zlepšit se lze jen tehdy, když dáš dobrou zpětnou vazbu.
Tak upřímně, jaké to je?
Upřímně? Všechno je to trochu slané.
Jinak je to v pohodě?
No, v těch mušlích cítím trochu písku.
A bůček nevoní dobře.
Nejspíš nebyl správně rozmražen.
Zelenina je rozvařená.
A rýže nedovařená.
Pokud jde o zbytek, musím…
Určitě to bude lahůdka.
Jaký zbytek máš na mysli?
Vodu?
Voda musí chutnat skvěle.
Omlouvám se. Já…
Vzhledem k povaze mé práce jsem zvyklý poskytnout upřímnou zpětnou vazbu.
Odskočím si.
Nedržel se vůbec zpátky, co?
Je to můj kluk, nebo michelinský porotce?
MUŠLE, BŮČEK, ZELENINA, RÝŽE
Co?
Chodíš s tajemníkem Čaem?
Kdy jste spolu začali chodit?
Jsi fakt vytrvalá, Jong-so.
Gratuluji k vyřešení situace.
Nevím, jestli mi můžeš gratulovat.
Proč? Konečně máš přítele. Čemu jinému bych měla gratulovat?
- Nechutnalo mu to. - Co?
Poprvé v životě jsem někomu uvařila večeři.
Aha.
Ale říkal, že to bylo slané.
Když mu vaří přítelkyně, měl by vylízat talíř,
i když to chutná jako slaneček ne?
Ne, tak to nechodí.
A prezident Kang je také otravný!
Co je s prezidentem Kangem?
Včera jsme se Sung-hunem koukali na film.
Bylo nám spolu dobře, dokud mu prezident Kang nezavolal.
Mluvil s ním pak půl hodiny.
To by neměl dělat ani prezident!
Neudělal to schválně.
Nevěděl, že máte rande.
Co to má být?
Tohle je podezřelé.
Jste teď spolu?
Tak to není.
Ne? Chováš se teď tak podezřele.
Jedla jsi už v práci, co?
Jedla jsi s Kang Te-muem, že ano?
Mělas s ním rande. Že jo?
Ne. To nebylo rande. Jedli jsme…
Vidíš? Měla jsem pravdu.
Jestli jste jedli spolu, je to rande.
Ne, tak to nebylo. Já…
Situace se zkomplikovala, byla to omluvná večeře.
Proč? Zase do tebe rýpe kvůli práci?
Co?
Ten Kang Te-mu je tak zlý.
Jestli se mu líbíš, měl by na tebe být milejší.
Není to úchyl?
Cože?
Myslím, že je to úchyl. Pozor.
Ne.
Cože?
Oni už se rozešli?
Byl jsi tak nadšený, když sis myslel, že se Te-mu letos ožení.
To je fuk.
Jsi si jistý, že se nerozešli,
protože jsi byl příliš zvědavý děda?
Myslíš, že jsem staromódní, blahosklonný muž?
K slečně Šin Kum-hui jsem se choval dobře.
Je to jasné. Přece víš, jaký je.
Jestli chceš, aby se Te-mu oženil,
prostě nic nedělej.
- Ano. - Dobře?
Cože?
Vy mizerové, nic nevíte!
- Víte, moje… - Páni.
Předsedo Kangu!
Máte se dobře?
Dlouho jsme se neviděli.
Dobrý den.
Ředitelko Činová.
Jak se máte?
Včera kuře.
Dneska kuře.
Zítra kuře!
Samé kuře!
Zlato!
Už jdu!
- Můžeš to dát tam? - Jistě.
Proč už jsi dole? Včera jsi přece pracovala celou noc.
Říkala jste, že dnes přijde velká skupina. Měla bych pomoct.
To nic. Zvládneme to.
Co se děje, tati? Žaludek?
Já to věděla,
když jsem tě viděla včera jíst ten hovězí tatarák.
Chceš jet do nemocnice?
To nic.
Bude to dobré, jen si párkrát odskočím.
Tak běž na záchod.
Neměl se tak cpát.
Přehání to, protože má dobrou náladu.
TURISTICKÁ STEZKA
Jsme na špatném místě, ne?
Jsme na správném místě.
Myslela jsem, že se chceš projít,
ale tohle je výšlap.
Myslel jsem, že se potřebuješ protáhnout, tak jsme tady.
Už teď jsem z toho unavená.
Ty jsi pořád unavená,
protože jen sedíš u stolu nebo ležíš na gauči.
Cvič se mnou.
A co později?
Mám špatné boty.
I na to jsem připraven.
Co?
Připraven na co?
Padnou skvěle.
Jdeme.
Venku je krásně.
Možná je to můj kluk, ale je to mizera.
Proč mi zčistajasna zavolal o víkendu?
To je otrava.
Slečno Šinová.
Proč jste mě chtěl vidět?
Co myslíte? Chtěl jsem odplatu za ten polibek.
Podle mě tu není dobré místo na jídlo.
Zapomeňte na jídlo.
Jako odplatu se mnou strávíte dnešek.
Cože?
Řekla jste, že nemám nutit obyčejného člověka platit za drahé jídlo.
Tak mi zaplatíte svým časem.
Mým…
časem?
Počkej!
Dáme si pauzu.
Bolí mě nohy.
- Jsi unavená? - Ano.
Měl jsi pravdu. Opravdu jsem z formy.
Ty nejsi unavený?
Pojď sem se mnou, kdykoli budeš mít čas.
Chodím na tuhle horu často, je má oblíbená.
Často?
S kým jsi sem tak často chodil?
S bývalou?
Ne, s prezidentem Kangem.
Chodíš na výšlap se šéfem?
Nenutí tě k tomu, že ne?
Cože?
Když se nad tím zamyslíš, prezident Kang je pěkně sobecký.
Poznám to z toho, jak se k tobě a Ha-ri chová.
Jak to myslíš?
Řekl Ha-ri, aby mu zase něco splatila.
Ha-riin obličej vypadá tak unaveně.
Je to malicherný muž.
Takový on není.
Takhle bys neměla ostatní pomlouvat, Jong-so.
Jak to myslíš?
Je pravda, že pan Kang byl zlý na Ha-ri.
- Chci říct… - Tedy,
když zjistil, že Ha-ri je Kum-hui, měl se pochlapit
a zeptat se jí na vysvětlení. Jako normální člověk!
Ale on se jí na nic neptal.
Jen ji zneklidnil a v práci se k ní choval hnusně.
To nebyla demonstrace síly?
Demonstrace síly?
Měl právo se zlobit, protože ho oblafla.
A vůbec, takhle bys mluvit neměla. Můžeš za to i ty.
Co?
Kdybys místo sebe neposlala slečnu Šinovou, tak by se to…
To je absurdní.
Jak to myslíš?
Pokud jsi můj přítel,
tak bys měl být vděčný, že jsem na to rande nešla.
Dává smysl, abys mě tu plísnil,
že jsem nešla na rande naslepo?
Jong-so, uklidni se.
Zkusme být logičtější…
Jak bych mohla?
K čemu jsi můj kluk?
Nemá být kluk na tvé straně, ať se děje cokoli?
Uvařila jsem, ale říkal jsi, že je to moc slané.
Nemohl sis užít film kvůli práci.
I teď se podívej!
Jsi na straně Kang Te-mua, ne na mé!
Omlouvám se.
Tak jsem to nemyslel.
Nezlob se. Prostě vylezeme nahoru.
Vylezeme až nahoru?
Ne!
Proč si na tu zatracenou horu nevylezeš s Kang Te-muem?
No tak, Jong-so!
Jong-so!
Tady.
Mám hlad. Půjdeme se najíst?
Zvu vás.
Nemusíte.
Věnujte se mně. Utrácet budu já.
Ne, to nemůžu. Přišla jsem vám to splatit. Na co máte chuť?
Je tu něco, co bych si chtěl dát.
Bude to opravdu stačit?
Co?
Když už jste chtěl jít
tak daleko na tohle opuštěné místo,
musí být ten párek v těstíčku úžasný.
Že?
Je to jen normální párek.
Měl jste si vybrat něco sytějšího.
Řekl vám někdo, že v zábavním parku si musíte dát párek v těstíčku?
Vypadáte jako někdo, kdo tu nikdy nebyl.
Jedl jsem to
s rodiči, když mi bylo sedm.
Ten párek mi tenkrát moc chutnal.
Kdykoliv na to pomyslím, jdu si ho sem dát.
Musel jste být tehdy opravdu šťastný.
Když jíte jídlo z dětství,
myslíte na všechny ty šťastné vzpomínky z té doby
a chutná to ještě lépe.
Pro mě je to
gimbap.
Možná kvůli těm výletům.
Ten tehdejší hamburger byl taky takový. Jasně.
Jste jiná, slečno Šinová.
Když mluvím o rodičích,
většina lidí se tváří, že neví, co říct,
a tak se jen omluví.
Neměl jsem možnost si to tom povídat,
i když to jsou ty nejhezčí vzpomínky, které mám.
Dokonce ani s dědou.
Ale někdy…
si chci s někým promluvit
o mých rodičích.
Děkuji,
že jsem o tom s vám mohl mluvit takhle.
Co je?
Cože?
Jestli má Kang Te-mua tak rád, proč nechodí s ním?
Proč chodí se mnou?
Neuvěřitelné.
Co je to za místo?
Touhle cestou jsme nešli.
No tak.
Jong-so!
Já věděla, že cesta nahoru byla rychlejší.
Jak můžeš takhle odejít, když neznáš cestu?
Kde to jsme?
Nevím.
Měli jsme zabočit doleva.
Ale tys šla doprava.
Zase mě obviňuješ?
Rozhodně mě umíš naštvat. Máš pro to vážně talent!
Přestaň za mnou chodit, jestli mě chceš dál štvát.
Já si dolů dojdu sama.
Jong-so.
Jong-so!
Jsi v pořádku?
- Ukaž. Ukaž! - Nesahej na to.
Bolí to moc?
Vezmu tě na záda.
Ty mě sneseš dolů na zádech?
Ani náhodou! Je to moc nebezpečné.
Neříkám, co nemyslím vážně. Zvládnu to, tak polez.
Ale já jsem těžká.
Ještě chvíli vydrž.
Co tvůj kotník? Už je ti líp?
Proč nic neříkáš?
Pořád se na mě zlobíš?
Udělám, co budu moct, abych tě už nikdy tak nerozčílil.
Jen mi odpusť…
Víš,
jak sexy teď jsi?
- Cože? - Mě ta zlost už dávno přešla.
Stěžovala jsem si celou dobu,
ale neřekls ani slovo, když jsi mě nesl dolů.
Asi toho dost vydržíš.
Asi jsem se do tebe zase zamilovala.
Jong-so.
Musíme rychle domů
a prožít spolu vášnivou noc.
- Pojedeme k doktorovi. - Ne, jedeme domů.
Pojedeme nejdřív do nemocnice.
A pak?
No tak, naskoč.
Do nemocnice, a pak?
Tak jedeme domů, ano?
Nejdřív k doktorovi.
Jong-so, ty sis to zranění vymyslela, co?
POHOTOVOST
Hledám pacientku, Han Mi-mo.
- Moment. - Dobře.
Mami!
Ha-ri.
Jsi v pořádku? Jste vážně zraněná? Ukaž.
Je to jen lehká popálenina. Prý není třeba se strachovat.
Ale problém je…
Tati!
Co se stalo?
Ha-min říkal, že se stalo něco tobě!
Akutní zánět slepého střeva.
Je po operaci.
Tak proč jsi byla tam?
Prý tu není volná postel,
tak čekám, až se jedna uvolní.
- Tati. - Zlato.
Zlato.
Mi-mo.
Máš něco s rukou?
To tě teď trápí?
Nevěděl jsi, že tvé slepé střevo prasklo?
Proč jsi musel hrát takovou hru a nést mě do nemocnice?
Co kdyby sis poranil záda?
Bál jsem se, aby na tvé alabastrové pleti
nezůstaly jizvy.
Páni.
- Pan Šin Čung-he? - Ano.
Váš pokoj je připraven.
Už je volné místo?
Ne. Máme ho přesunout do VIP pokoje.
- VIP? - Kdo to řekl?
Tady ten pán.
Dobrý den.
Kdo…
- Já jsem… - Pracujeme spolu!
Je to můj nadřízený. Ano.
Vedoucí z práce?
Ale paní Joová je žena.
- Musíte být pan Gje. - Co?
Jasně! Ano. To je pan Gje Bin.
To jsou mí rodiče, pane Gje. Prosím, představte se.
Pane Gje.
Ano, zdravím. Jsem Gje Bin.
To nic.
Tahle postel je ještě lepší než v hotelu.
Kéž bych mohla pár dní odpočívat na takovém místě.
Mami.
Co? Řekla jsem něco špatně?
Je to tu mnohem větší než naše ložnice.
Pane Gje, to jste nemusel.
Jsme vašimi dlužníky.
Nemusel jste to pro nás všechno dělat.
Nic to nebylo. Náhodou v téhle nemocnici někoho znám.
Nemusíte se cítit zavázáni.
Ale panu Gje mělo být
kolem čtyřicítky.
Na svůj věk vypadáte velmi mladě!
Ano, to slýchám často.
Mami, no tak.
Co je?
Pane Gje, jste určitě unavený. Co kdybyste šel domů?
- To je dobrý nápad. - Že ano?
Hej! Co to je za způsoby?
Udělal nám velkou laskavost.
Posaďte se, prosím. Dejte si něco k pití.
No tak.
Tady, voda s medem.
- Aha, medová voda. - Ano.
Musíte být unavení z práce o víkendu
a měli byste
si odpočinout.
Práce?
Ha-ri říkala, že má dnes
namířeno do práce.
Pane Gje, vy jste už zapomněl? Dnes jsme pracovali přesčas.
Jistě.
- Ano. - Přesčas.
- Ano, přesčas. - Máme toho hodně.
- Ano. - Svou pozici prý převzal
nový prezident.
Nemáte ani ponětí, jak moc si Ha-ri stěžovala,
že s příchodem prezidenta jí narostla pracovní zátěž.
- Mami! - Mizera jeden!
Kdy jsem to řekla?
Předevčírem jsi…
Šin Ha-ri, ty…
Omlouvám se.
Jsi v pořádku? Jsi zraněný?
To nic. Opravdu.
Jak nic? Krvácíš!
Dej si na to mast, než to tu uklidím.
Je v Ha-riině pokoji.
Smlouva?
SMLOUVA
Takže spolu doopravdy…
nechodí?
Ví o nás. Nemusíš se stydět.
Nemám pravdu?
Díky za dnešek.
A omlouvám se za to v nemocnici.
To jsem nechtěla.
Neomlouvejte se.
Zlý šéf si to zaslouží.
Ne, já…
Splaťte mi dluh za polibek, jak jste měla.
Co myslíte tím…
Není to fér. Nevěděl jsem, že mě pomlouváte.
Dal jsem vám i slevu!
To má být fér?
Jsem zlý šéf, nebo ne?
Jestli nemáte peníze,
splaťte mi to polibkem.
Tak co?
Min-ue!
Co si myslíte, že děláte?
Mohl bych se zeptat na to samé.
Přestaňte se vídat
s Ha-ri a zmizte.
Co?
To bych měl říct já.
Přestaňte, pane Kangu!
Co to děláte?
POLICIE
Běžte domů. Uvidíme se zítra v práci.
SMLOUVA
Odkud to máš?
Donutil tě to podepsat kvůli penězům?
Vyhrožoval ti?
Ten hajzl.
Proč jsi mi to neřekla?
Kdybys mi řekla…
Proč bych
ti o tom měla říkat?
- Co? - Myslím, že ti není nic do toho,
jestli s ním mám falešný vztah, nebo ne.
- Ha-ri. - Zastavila jsem vás,
protože jsem se bála, že to někdo uvidí
a zveřejní to ve zprávách.
Až prezidenta Kanga znovu uvidíš, musíš se mu formálně omluvit.
Vím, že tohle děláš, protože se o mě bojíš jako o kamarádku.
Ale neříkala jsem ti?
Umím se o sebe postarat.
Vážně chceš říct…
že máš Kang Te-mua ráda.
Jen tě využívá…
Takhle o něm nemluv.
Nezaslouží si to.
Víš moc dobře, že by to mezi vámi
neklapalo.
Už je pozdě.
Musím jít.
Tohle jsem vůbec nechtěla.
Přestaňte, pane Kangu!
Co to děláte?
PANE KANGU, OMLOUVÁM SE ZA TO, CO SE PŘEDTÍM STALO.
NECHTĚLA JSEM SE ZASTÁVAT MIN-UA, ALE VIDĚLA JSEM TO POLICEJNÍ AUTO…
Víš moc dobře, že by to mezi vámi
neklapalo.
ŠIN HA-RI
Díky za dnešek.
Účet za ošetření splatím hned, jak dostanu výplatu.
ŠIN HA-RI
Tak pojďme, rychle!
Jdeme.
Není to těžké?
- Dobrý den. - Zujte se.
Je to otrava.
Dobrý den.
- Dobrý den. - Dobrý den.
DÍKY ZA DNEŠEK.
ÚČET ZA OŠETŘENÍ SPLATÍM HNED, JAK DOSTANU VÝPLATU.
To je fuk. Je to tak lepší.
SPORTOVNÍ DEN VÝVOJOVÝCH TÝMŮ
Ano, jsem na parkovišti.
Sung-hune!
Co tady děláš?
Něco jsem zařizovala a objevila dobré bagely.
Poděl se o to s týmem.
Tos vážně nemusela.
Ale moc ti děkuju.
Tak mi to díky ukaž, ne?
- Tady? - Ano.
Tak zatím.
Šťastnou cestu.
Napíšu ti.
Te-mu.
Promiň, že jsem ti o tom neřekl dřív.
Co se proboha stalo?
Jednou jsme na sebe narazili
a já se do ní zamiloval.
Tak proč jsi mi to neřekl?
Nevěděl jsem, kde začít, když ty, slečna Činová a slečna Šinová
jste v té situaci tak zamotaní.
Myslel jsem, že my dva…
To nic.
Čím víc mluvím, tím přízemněji zním.
- Děkuji. - Jistě, pane.
Prezident firmy by měl být svědomitější než zaměstnanci.
Proč jdeš tak pozdě do práce?
Co tě sem přivádí?
Voní to moc dobře.
Když jsi měl něco tak dobrého, měl jsi mi také přinést.
Ale ty sis to nechal pro sebe.
Nechoď kolem horké kaše a řekni to.
Povím ti něco
jako tvůj dědeček
a jako zakladatel této společnosti.
Takže…
bys mě neměl odmítat.
Jdeš na rande naslepo…
dnes.
VÍTĚZSTVÍ MÁME NA DOSAH! PODPŮRNÝ TÝM
Proč tam tak stojíš?
Dobře!
Přestávka!
Co se stalo?
Slečno Šinová, jste v pořádku?
- Ano. - Není vám nic?
- Ne. - Co?
Rychle, nosítka!
Přestaňte přehánět.
Bolí to moc? Páni.
- Stačí sprej na bolest. - Vážně?
- Tak běžte na svoje místa. - Ano, madam.
Ano. Zkuste se postavit.
Máme pro vás důležité oznámení.
Nejužitečnější hráč letos dostane zvláštní cenu.
Hráč s nejvyšším skóre z dnešních soutěží
dostane speciální příležitost povečeřet
s prezidentem Kangem!
Jeden na jednoho?
Podívejte na to.
PREZIDENT KANG TE-MU
Ty opravdu
půjdeš na to rande naslepo?
Rande naslepo?
V sedm. V japonské restauraci v hotelu Koryo.
A setkáš se
s ředitelkou Čo Ju-čong z Marine Group.
S Čo Ju-čong?
Sestřenice slečny Čin Jong-so. Jak jste…
Kontaktovali nejdřív mě.
Říkali, že si myslí, že Te-mu by se k ředitelce Čoové hodil.
- Cože? - Trochu se bojím,
jak bude reagovat předseda Čin,
ale jeho mladší sestra, Čin Čchä-rim, má stejnou moc.
Bude
pro tebe přínosem.
Te-mu.
Co mám dělat?
Kromě toho plnit přání předsedy?
Znamená to, že se vzdáš slečny Šinové?
Páni.
To musí bolet.
Večeře s prezidentem Kangem?
To je úžasné. Večeře s prezidentem Kangem!
Že ano? Dneska se budu hodně snažit, abych se stala nejlepší hráčkou.
Říká kdo? Nejlepší hráčka budu já!
Ne, já.
Prezident Kang je populární.
Ne!
Ne? Tady ne? Není to tam?
Cože?
Tady.
Dokážeš to. Ano, zvládneš to.
Hui-gju.
- Ano? - Musíte se snažit
místo slečny Šinové, ano?
Nejsem moc sebevědomý…
No tak!
Musíme získat titul nejužitečnějšího hráče!
Co ty vaše oči? Kam se díváte?
Tvařte se dravěji.
Ano, přesně tak. Večeře s prezidentem Kangem.
Jistá cesta k povýšení!
Ano, pane.
Jistě.
Počkat!
Uhněte.
Udělám to.
- Běžte a tvařte se drsně, dobře? - Ano, pane.
Počkat.
Budete v pořádku?
To nic. Jde o všechno, ne?
Líbí se mi váš elán. Jdeme!
Jdeme na to!
Ano!
Pojďme povzbuzovat Ha-ri!
Jdeme!
Dobře, hodně štěstí.
Raz, dva, tři!
- Jdeme! - Jdeme!
SOUPEŘI HA-RIIN TÝM
Vyhněte se doprava. Doprava! Ano!
Pozor!
Slečno Šinová, podívejte na můj nápis!
Podívejte se na můj nápis!
Točte se!
To je ono! Dobrá práce!
Chyťte ten míč!
Slečna Šinová do toho jde naplno!
Vítězí Bílý tým!
Dnešním nejužitečnějším hráčem je Šin Ha-ri z Vývojového týmu 1!
Gratuluji!
SPORTOVNÍ DEN VÝVOJOVÝCH TÝMŮ
Na nejlepšího hráče, slečnu Šinovou!
- Na zdraví! - Na zdraví!
- Dobrá práce. - Gratulujeme!
Skvělá práce!
To bylo působivé. I s tou rukou jste byla nejlepší hráčka.
Letos máte vážně štěstí. Cena Mega hit a teď nejužitečnější hráč?
Pozvěte nás na jídlo.
Jistě. Moc pěkně vás pohostím!
A kde je vlastně prezident Kang?
Neviděla jsem ho.
Vy to nevíte?
- Dneska nemůže. - Cože?
- Proč? - Jede na rande naslepo
dnes v sedm v hotelu Koryo.
Rande naslepo?
Co ta žena na fotce?
On nepatří mezi nás. Takoví lidé si neberou ty, s kým chodí.
Žijí snad v dynastii Čoson?
Prezident Kang mě zklamal.
Pan Kang Te-mu?
- Uvidíme se zítra. - Páchnu alkoholem…
Šťastnou cestu!
Uvidíme se zítra.
Autobus už je tu! Slečno Šinová, jedu domů!
- Šťastnou cestu! - Nashle.
Dobrý večer.
JÁ A TY? KNIHA PRO TY, KDO SKRÝVAJÍ SVÉ CITY
A nevzdám to.
Když mě odmítnete, budu vás zvát znovu a znovu.
Dokud mě nebudete mít ráda.
Co se s tím stalo?
Ne!
Asi jsem trochu zešílela. Proč jsem…
Můžeme předstírat, že se to nestalo?
Já…
Uvidíme se zítra.
Tedy,
nemám právo.
Něco k vám cítím.
Děkuju, že jsem o tom s vám mohl mluvit takhle.
Taxi!
Tady!
Pane, můžete jet rychleji?
Omlouvám se.
ŠIN HA-RI
Haló?
Hned odtamtud zmizte!
Víte vůbec, kde jsem, abyste mi tohle mohla říct?
Jak to myslíte kde? Jste v hotelu Koryo.
Co?
Jak jste mohl něco takového udělat?
Donutil jste mě se do vás zamilovat
a teď máte rande naslepo?
Celý den jsem čekala na vaši zprávu,
přemýšlela, kdy přijdete.
Šílela jsem z pomyšlení, že povečeříte s jinou ženou.
Jak to můžete udělat?
Už nevím.
Odteď mě nebude zajímat, co si myslí ostatní,
a budu myslet na nás dva.
Takže…
nechoďte na to rande naslepo, pane Kangu.
Proč nic neříkáte?
Ani se mnou nechcete mluvit, je to tak?
Ne.
Jen se mi líbí…
jak žárlíte.
Proč bych měl jít na rande naslepo s jinou ženou?
To o mě máte tak nízké mínění?
Ale prý máte dnes rande naslepo…
Jsem před vaším domem.
Dnes jsem vás chtěl zas pozvat na rande.
Ještě že jsem přišel.
Ta doprava…
Promiňte, já tady vystoupím.
Slečno Šinová.
Jestli se přiblížíte, už vás nikdy nenechám odejít.
Neřeknete, že je tohle taky chyba, že?
Ten polibek vám oplatím
dalším polibkem.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková