PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VŠECHNY POSTAVY, UDÁLOSTI, ORGANIZACE A PROSTŘEDÍ JSOU SMYŠLENÉ
Víte,
proč si neuděláme společnou fotku?
Chci říct,
už se po mém odjezdu nikdy neuvidíme.
Bude to na památku.
Není třeba, abychom měli
na sebe něco na památku.
Máte pravdu.
Jen mě to napadlo.
Dostanete pět pasových fotografií.
Bude to 5 000 wonů.
Mohl bych dostat ještě jednu?
Jedna na pas, jedna na životopis,
jedna pro Imigrační kancelář, jedna pro Air Koryo
a jedna navíc pro zaslání do zahraničí.
To je pět. Určitě to bude stačit.
Mohl byste mi i přesto dát ještě jednu?
UPOMÍNKOVÉ A PASOVÉ FOTOGRAFIE
To udělám.
Pozdravím ji.
Myslím, že budu mít příležitost.
Vy jste opravdu Jun Se-ri!
- Pojďte sem. - Ale...
Proboha.
Kdo jste?
No...
Počkat.
Zdá se, že došlo k nedorozumění.
Se-ri, kdo je ten chlap?
Je to někdo, koho znám.
Ano, zná mě. Jsem její známý.
Mám na téhle straně chronicky vykloubené rameno.
Jméno, Ku Sung-čun.
- Jste britský občan? - Ano.
Nejdřív mě pusťte.
Proč jste v Severní Koreji?
Obchod.
Proč vám to říkám?
Se-ri, udělejte s ním prosím něco.
Kdo jste? Jste policajt?
Pane...
Není to policajt.
Je to můj bodyguard.
Nechte ho být,
pane Ri.
Řekla jsem, ať ho necháte být.
Řekla, ať mě necháte být, pane Ri.
Když se můj bodyguard rozčílí, je těžké ho uklidnit.
Zlý pane Ri.
Uklidněte se a pusťte mu tu ruku.
Skoro mi vykloubil rameno.
Co se děje?
Byl bych v šoku, i kdybych vás potkal v Tokiu nebo New Yorku.
Ale tohle je Pchjongjang.
Tak mi povězte.
Proč jste sem přijela, Se-ri?
No...
Neslyšel jste o mně od někoho?
Musíte se ptát? Je mrtvá.
Ne. Stalo se něco?
Ne.
Jde o to...
Mám něco nutného na práci.
Můžeme se potkat
v bistru v hale v sedm večer?
- Budu čekat. - Dobře.
Děkuji za vaši práci, pane Ri.
To je v pořádku. Musím říct, že svou práci děláte dobře.
Pokračujte v tom.
- Promiňte. - Uvidíme se.
Trochu spěchám.
Nemůžu uvěřit, že jsem na vás tady narazil.
To musí být osud.
Bodyguard?
Co mám říct?
Nemůžu mu říct, že jsem se tady zasnoubila.
A nelhala jsem.
Vy mě chráníte, Čong Hjoku.
Nechráním, dohlížím na vás.
Jaký je v tom rozdíl?
Je to úplně jiné.
Nejsem někdo, kdo za vámi chodí, aby vás chránil.
Dobrý den.
Jak jsem řekl,
dělám to, že na vás dohlížím.
Jsem v podstatě váš nadřízený.
Jak jste mě mohla nazvat bodyguardem?
To jste neměla říkat.
Pane Ri Čong Hjoku.
Tohle přesně dělá bodyguard.
Jdete na oběd?
Takže tři muži na jedno zatčení.
- Hej! - Pes nikdy nekousne svého pána.
Pozor na ruku.
Mám hnědý pás v jiu-jitsu, víte?
Hej, neberte to zle.
Když nad tím přemýšlím, jiu-jitsu je vždycky jeden na jednoho.
Sakra.
Ti kreténi.
Jsou strašně rychlí.
Jsou jako sprinteři.
Vzdávám se.
Odkud ho znáte?
Abych to vysvětlila,
musím vám říct o své rodině.
Říkala jsem vám, že jsem dcera muže vlastnícího velký konglomerát?
Řekla jste to mnohokrát, abych si to pamatoval.
Pro lidi jako já
má rodina jiný význam.
Je to jako...
Být dcerou je součást obchodu.
I to, s kým můj otec snídal,
může být součást obchodu.
- Opravdu? - Ano.
Je jedno, jestli jsem dobrá, nebo ne.
Musím být lepší než mí bratři.
A mí bratři musí být lepší než já.
Takže žádné sourozenecké vztahy.
Jen jsem se zeptal na váš vztah k tomu muži.
Prostě poslouchejte.
Když už vás nebaví soutěžit,
přejete si, aby váš soupeř zmizel.
Mí bratři to tak asi měli.
Takže...
se rozhodli, že mě provdají za muže,
kterého jsme teď potkali.
Je to Korejec žijící v zahraničí.
Mí bratři mě chtěli
poslat do jiné země.
Poslat mě daleko, aby už mě nikdy neviděli.
Abych jim nic nesebrala.
Ale já jsem neudělala, co mi řekli.
Nikdy bych něco takového neudělala.
Mí bratři teď musí být nadšení.
Asi si myslí, že jsem mrtvá.
Nebuďte hloupá.
Tohle je otázka života a smrti a vy jste jejich rodina.
Chápu,
že jste spolu nevycházeli a hádali jste se.
Ale nemůžete tvrdit něco tak bezcitného.
Musí o vás mít strach.
Musí litovat toho, že jste spolu nevycházeli.
Určitě doufají,
že se vrátíte.
Proboha.
Co se děje?
Bože.
Haló? Tan? Jsi tam?
Soudruh Ri Čong Hjok
je v Hotelu Pchjongjang
s nějakou ženou, vědělas to?
Samozřejmě. Přijel do Pchjongjangu dnes.
A tu ženu, která je s ním, znám.
Dneska se s nimi setkám.
Děkuji vám za zájem. Dobře. Uvidíme se.
Sundejte mi to, prosím.
Musím někam odejít.
Dobře.
Kam jdeš?
Mám schůzku.
S Čong Hjokem.
Vážně?
Je zase v Pchjongjangu?
Ano.
Tak jsem si říkala, mami.
Měli bychom dneska povečeřet s Čong Hjokovými rodiči.
To je dobrý nápad.
Měla bys jim zavolat.
Dneska v sedm
v restauraci v Hotelu Pchjongjang.
Dobře.
Domluvím to. Neboj se.
A já se s Čong Hjokem předtím sejdu.
Dobře. Můžeš s ním jít na procházku a užít si podzimního listí.
- Madam. - Ano?
Dnes bych měla
vypadat oslnivě.
Tak se do toho hned dáme.
Ano, ať to vypadá
revolučně.
Vzdávám se. Jsem na kolenou.
Vzdávám se. Nechte toho, prosím.
Zbraň?
Je mi to vážně líto, pane.
Hluboce se zamýšlím nad tím, co jsem udělal.
Zapomeň na to. Není co znovu promýšlet.
Rozmyslete si dvakrát, než mi něco uděláte.
Na oplátku
vám řeknu velkou novinu, která se vám bude hodit.
Chceš mě zase přechytračit?
Telefon, prosím.
Děkuji.
Myslel jste si, že Se-ri je mrtvá,
ale ona je naživu.
Co jsi to říkal?
Se-ri. Je stále naživu.
Ty pitomče.
Neopovažuj se mi lhát.
Myslím to vážně.
Viděl jsem ji.
Kde jsi viděl Se-ri?
Kde je teď?
Který je můj pokoj?
HOTEL PCHJONGJANG ČEIL
To je odposlouchávací zařízení...
Proboha.
Teď už můžete mluvit.
To jsou odposlouchávací zařízení?
Všechny pokoje v hotelu je mají.
Všechny pokoje?
Pravděpodobně.
Určitě jste se zbavil všech? Jsem stále nervózní.
Budu vedle, takže pokud bude nějaký problém...
Dobře. Hned vás zavolám.
Ne.
Nevolejte, dokud to nebude opravdu vážné.
Počkejte.
Kdy dostanu své fotky?
Zítra ráno.
Zítra mi dají i pas?
Všichni členové dostanou pasy až před odjezdem.
Chápu.
Ale
zvládnu to, aniž by mě chytili?
Budete se muset chovat nenápadně.
- A být zticha. - Chci tím říct,
že vyčnívám a přitahuju pozornost, i když se jen nadechnu.
Jsem jako Triton mezi rybkama.
Bojím se.
Měla byste si zdřímnout.
Zdá se, že jste mimo.
Co? Nejsem.
Myslíte,
že bych měla Sung-čuna požádat o laskavost?
- O jakou? - Říká, že je tady obchodně.
Což znamená, že odjede.
Nejlepší by bylo, kdybych mohla odjet s ním.
Když to nebude fungovat,
aspoň o mně může říct mé rodině.
Jak mu můžete věřit?
Asi máte pravdu.
Ale jak říkal Sung-čun, to, že jsme se tady zase potkali,
by mohl být zvláštní osud.
Myslíte, že osud je tak prostý?
Skoro jsem se za něj vdala
a pak jsem ho tady znovu potkala. To není tak běžné.
Tak to pak například... Je to jen příklad.
Zničehonic jste spadla z nebe a já vás našel.
Utekla jste, ale skončila jste před mým domem.
- To je jen náhoda... - Co?
To není. To, co jste říkala vy, je náhoda.
No...
Proč jste ohledně toho tak soutěživý?
Tak jsem to nemyslel.
Jen jsem vysvětloval rozdíl
- mezi osudem a náhodou. - Co?
Čong Hjoku, chcete být můj osud?
- Tak to není. - Fajn.
Řekněme, že nás svedl dohromady osud.
To nemusíte říkat.
Je to koneckonců setkání přes hranice.
Můžeme to tak říct.
Říkal jsem, že nemusíte.
Zapsal se u vás host jménem Ri Čong Hjok?
Jaký má pokoj?
Omlouvám se, ale to vám nemůžu říct.
Určitě můžete.
To jsem já. Jsem ve vašem hotelu.
Něco tady zjišťuji, takže potřebuji vaši pomoc.
Haló?
Dobře.
Ano, provedu.
Řekněte znovu to jméno.
Ri...
Čong...
Hjok.
Zarezervoval si dva pokoje.
Řekněte mi oba.
Nechal jste tu klíč.
Když se takové věci stanou dvakrát,
mělo by mě to rozčílit, že?
To by asi mělo.
Někdo tě tady viděl, tak jsem se přišla ujistit.
Jak jsi věděla, že mám tenhle pokoj?
Syn majitele hotelu mě uháněl, když jsem studovala v Rusku.
No...
Chápu,
že to může být zavádějící.
Ale jen ať víte, bydlíme každý zvlášť v pokoji...
Nechci to vědět a neptala jsem se vás.
Dobře, nechcete to vědět.
Pak...
Nechám vás dva, ať si promluvíte.
Už půjdu.
Necháš mě tady stát celý den?
Nezabije ho, že ne?
Proč jsi mi nezavolala?
To ty jsi mi měl zavolat.
Viděli tě v Hotelu Pchjongjang se ženou.
Víš, jak jsem se cítila, když mi to řekli?
Mrzí mě, že jsem tě uvedl do trapné situace.
Tak jsem tě taky zaskočila.
Máš na večer plán?
Vlastně bys neměl mít plán.
Povečeříme s oběma rodinami.
Co? Je to pro tebe příliš těžké?
Ne, není.
Slíbil jsem ti to.
Slíbil jsem ti spolupracovat na věcech, které jsou nezbytné.
Budu spolupracovat.
Mám udělat ještě něco?
Řekni. Udělám to.
Ne.
Uvidíme se
v hotelové restauraci v sedm.
Nevěřím ti.
Tomu rozumím, pane.
Kdybych byl vámi, taky bych nevěřil.
Takže kde je Se-ri?
To vám nemůžu říct hned.
Potřebuju svou zbraň pro vyjednávání.
Chceš tam zmizet z povrchu zemského?
Pokud tady zmizím z povrchu zemského,
nikdy nedostanete zpátky své peníze.
To vám nevadí?
Tak co chceš?
Pojďme půl na půl.
- Co? - Vrátím vám půlku.
Zbytek byste měl doplnit svými penězi.
Máte spoustu peněz.
Ty zatracený bastarde.
Mluvím o vaší jediné sestře.
Vím, kde je vaše sestra, která má být mrtvá.
Věřím, že to za ty peníze stojí.
Pořádně ho hlídejte.
Nikdy nevíme, co chystá.
Ano, pane.
Promiňte.
Pokud chcete skočit,
tamta budova je vyšší než tento hotel.
Měl byste jít tam.
Nepoznáváte mě?
Myslím, že ano.
Nebojte se.
Dostanete se tam živa a zdráva.
Děkuji.
Pamatujete si mě? Rád vás zase vidím.
Už toho mám dost.
Jsem z Velké Británie.
Jsem tady obchodně.
Proto zním takhle. Nemusíte volat policajty.
Nezajímá mě, jak mluvíte.
Tak vás asi trápí muž, o kterého se zajímáte.
Střecha je na takové chvíle jako stvořená.
Mého snoubence načapali v hotelu s jinou.
Bože. To je drsné.
Takže jste ho chytila při činu?
Nevím.
Netrapte se tolik kvůli tomu muži.
Pokud se budete trápit,
ten muž se vám odcizí.
Víte proč?
Muž nebude žít s někým, kdo se kvůli němu trápí.
Co mám tedy dělat?
Prostě ho ignorujte.
Když ho budete ignorovat, nebude potom on ignorovat vás.
Když jde o milostné vztahy, vaše výchozí pozice vám zůstane navždy.
Co děláte na střeše, když jste tak chytrý?
Já?
Mě trápí problémy s penězi.
Vlastně jsem do nich zamilovaný.
Myslel jsem, že už ke mně přijdou, ale nepřišly.
Takhle mě to zranilo.
Když jde o peníze, vaše výchozí pozice je také důležitá.
- Jak? - Peníze přijdou, jen když je ignorujete
a pohrdáte jimi.
Pokud na nich budete lpět a budete je pronásledovat,
prostě vám budou utíkat a čekat, až je chytíte.
Asi se můžeme jeden od druhého učit.
Omlouvám se za svůj neslušný vzhled.
Jmenuji se Ku Sung-čun.
Já jsem So Tan.
Jste v pořádku.
Proč bych nebyl?
Myslela jsem, že vás zastřelí.
Z očí ji šlehaly laserové paprsky.
Určitě to zvládnete sama?
Budu v pořádku. Znám ho.
Nemůžu říct, že je to dobrý člověk,
ale ani není tak špatný.
Nepoužívejte kleštičky ani na vařeného kraba.
Co je s tím krabem?
Neopatrný člověk jako vy by si měl dávat pozor na všechno.
Ten, komu věříte, bývá ten první, kdo vás bodne do zad.
To je nebezpečné.
- Co? - Vaše oči.
Ten pohled „mám vás rád a bojím se“.
Jaké oči?
Nezamilujte se do mě, Čong Hjoku.
Bude to ještě divnější.
Nemáte horečku.
Nesahejte na mě.
Nezabouchněte se do mě.
Nic pro vás nemůžu udělat.
Nechápu, proč vykládá takové hlouposti.
Zdravím, Se-ri.
Zdravím, Sung-čune.
Odsud vypadá hezky.
Má to v Jižní Koreji jiný význam?
Měl byste jít. Uvidíme se později.
Právě jsem se chystal...
Jste tady načas.
Mějte se, pane Ri.
Bože, mami.
Co to máš s obličejem?
Proč nejdeš s dobou, když jsi mladá?
To je konturové líčení, které je teď v módě.
Podívej, jaký mám teď výrazný nos.
A má brada vypadá tak ostře.
Není vůbec ostrá.
Vypadáš prostě děsivě.
Správně.
Chtěla jsem vypadat děsivě.
Proč?
Už nedovolím rodině Ri, aby nás přehlížela.
Dneska večer si to s nimi vyřídím.
Nerespektují tě, protože jsem vdova.
Mami.
Vím, že on je ředitel Generální politické kanceláře,
ale já poháním všechny dolary v Pchjongjangu.
Slíbili, že se jejich syn s tebou ožení kvůli penězům,
ale už se to táhne roky.
Promiňte.
Tady.
Ano, pane.
Tan.
Ano.
Takže vy tady jste obchodně?
Přesněji tady dělám průzkum trhu.
- Jaký? - Znáte Jima Rogerse.
Je to jeden ze tří největších investorů na světě. Je to můj blízký přítel.
Nechte si ty báje.
Nicméně mi řekl toto.
Pokud to jde, chce investovat všechny své peníze v Severní Koreji.
Proč? Zemědělská půda je tady vážně podhodnocená.
Je to jako poslední modrý oceán na světě.
Takže dělám průzkum a přípravy v pozadí,
abych nepropásl svou šanci.
Takže
se jedete podívat na pozemky?
Ano. A uhelné doly, které jsem koupil v Irsku,
momentálně vykazují nízký zisk.
Příliš vysoké ceny.
Takže jsem se díval na uhelný důl Aoči.
Nemluvte o Aoči.
A co peníze, o které jste obral mého bratra?
Neobral jsem ho.
Asi to nevíte, protože už jste tady nějakou dobu.
Mezi námi došlo k nedorozumění a už jsme si to vyjasnili.
Lžete.
Chcete si s ním promluvit?
Aha. Nemůžeme si zavolat do Jižní Korey.
Nicméně to myslím vážně.
Slyšela jsem, že se už potkali.
Ano.
Jelikož je Čong Hjok velmi rozumný a klidný,
moje dcera se nemohla dočkat a jela ho navštívit.
Mami.
Co se děje? To byl kompliment.
Muž má být rozumný a klidný.
Máte pravdu.
Tan to mimochodem velmi sluší.
Že ano?
Ano.
Včera byla ještě krásnější.
Každý den, den za dnem, stárne.
Buňky, které měla včera, už jsou pryč.
Co má teď, bude zítra pryč.
Promiňte?
Tento mladý muž a tato mladá žena chřadnou.
Myslím,
že to je pro zemi velká ztráta.
Chápu.
Vím, že jsme to zanedbávali.
Zamyslete se nad tím.
Odložili jste svatbu
kvůli nehodě vašeho syna.
I truchlení po rodičích skončí za tři roky,
- ale tohle už je sedm let. - Mami.
Uspořádejme svatbu
poslední sobotu příští měsíc.
Prosím?
No...
To by bylo hezké.
Brzy nechám Čong Hjoka převelet do Pchjongjangu.
Seženeme jim tam patrový dům
a koupíme jim nějaké věci do domácnosti.
Nemusíte nic připravovat.
Bože.
Ale to nemůžeme udělat.
Musíme koupit nějaký nábytek a spotřebiče.
Nábytek a spotřebiče?
Madam, asi neznáte poslední módní trendy.
Skříň, skříňka k posteli, šatník, knihovna a police na boty.
A spotřebiče jsou mrazák, pračka,
rekordér, telefon, fotoaparát a fén.
Chápu.
Pak také robotický vysavač, mluvicí rýžovar
a přikrývky z husího peří.
Můžeme toho připravit mnohem víc.
Čong Hjoku, co myslíš? Jestli je to příliš narychlo...
Je to dlouholetý slib.
Dodržíme ho.
Měli bychom otevřít šampaňské.
Servírko.
Doneste nám nejdražší šampaňské.
Máme co oslavovat.
Ano, madam.
Vy dva asi pracujete na něčem urgentním.
Sledovala jste ho až do Pchjongjangu.
Nesledovala jsem ho sem. Přijeli jsme spolu.
Přijedete do hotelu s jedním a dáváte si kafe s druhým.
Jste asi velmi společenská.
Nebo jste prostě coura?
Proč?
S tím, co jsem s ním přijela, jsem si kafe už dala.
O něco dříve.
Opravdu?
Před chvilkou jsem se s tímto mužem dohodla na datu svatby.
Bereme se poslední sobotu v příštím měsíci.
Opravdu?
Chápu.
Gratuluji, ráda bych se vaší svatby zúčastnila,
ale budu tou dobou pryč.
Nebojte se.
To, že odjedete, pro mě bude největší svatební dar.
Nadávat někomu s úsměvem je moje specialita.
Ale ona mě v ní porazila.
Sakra.
Se-ri.
Celý život jsi byla krásná,
ale proč zrovna teď vypadáš tak lacině?
Měla sis vybrat styl na přivítanou,
ne styl na rozloučenou.
Dostal jste fotku?
Vidíte? Měl jsem pravdu.
Není to někdo, kdo vypadá jako ona. Je to ona.
Kde bych našel ženskou, která vypadá jako Se-ri?
Počkejte. Nezavěšujte.
Neprojdeme se?
Dokonce i v Pchjongjangu
je díky podzimnímu listí všechno krásné.
Je to jako Soul.
Ano.
Domluvil jsem.
Promluvme si teď o vás.
O mně?
Jak jste se sem dostala?
Byla to nehoda.
Jaká nehoda?
To vám teď nemůžu říct.
Detaily vám řeknu později.
Ale můžu vám říct,
že se brzy vracím do Soulu.
Jelikož jste tady obchodně, asi se brzy vracíte.
Ano.
Pak...
Mohla bych vás o něco požádat?
Řekněte mému otci, že jsem stále naživu.
A...
ať pokračuje v tom, co plánoval.
Musíte mu to říct před valnou hromadou.
Dobře.
Řeknu mu to.
Nebojte se.
Děkuji.
Proboha.
Co to máte na obličeji?
Měl byste vědět, že tenhle obličej právě zajistil Tan datum svatby.
Asi s tím obličejem dokáže všechno.
Mám radost, Tan. Budeš se vdávat.
To je to dobrá zpráva jen pro mě?
Samozřejmě že ne. I tvá matka musí být šťastná.
Takže se tobě a tvé matce konečně splnilo vaše přání.
Čong Hjoku,
zavolám ti.
Co s ní je?
Čong Hjoku, měl bych už jít.
A Čong Hjoku. Ohledně té věci, na kterou jste se ptal.
MÁ ZEMĚ, MÁM TĚ TAK RÁD
Promiňte, soudružko.
Proč máte tak krátkou sukni?
- Co se děje? - A máte příliš dlouhé vlasy.
To je jak v sedmdesátých letech.
Postihují to, co lidi nosí a jaké mají vlasy?
Nemůžu tomu uvěřit.
Vaše jména.
Proč vy dva nemáte podobiznu?
Nemluvíte korejsky?
Ptal jsem se, proč nemáte podobiznu.
Jsem britský diplomat.
Právě jsme přijeli do Pchjongjangu a nemluvíme korejsky.
Co přesně chcete?
Proč ne...
Dobře.
- Můžete jít. - Dobře co?
O čem to mluví?
Co?
Angličtiny se bojí na jihu i na severu.
Čong Hjoku.
Ještě nemá volno?
Co tady děláte?
To bych se měl ptát já. Jdeme.
Sung-čune, měla bych jít s ním.
Pokud mi budete chtít něco nutného říct, zavolejte na to číslo.
Dobře. Uvidíme se.
Jen tak dál, pane Ri.
„Zavolejte na to číslo“? Jaké číslo jste mu dala?
Dala jsem mu vaše číslo.
Moje číslo na mobil? Kdo vám to dovolil?
Sung-čun slíbil, že o mně řekne otci.
Ale proč jste tak naštvaný?
Jako bodyguard vás mám chránit.
Neochráním vás, když vás nevidím.
Proto jste naštvaný?
Protože jste mě neviděl?
Měla byste mi zůstat na očích.
A když vám zůstanu
na očích?
Pak budete v bezpečí.
Když mi budete nablízku.
Nejste v Avengers nebo tak něco.
Jak si můžete být tak jistý, když nevíte, co je před vámi?
Myslíte, že můžete vždycky vyhrát?
V životě jsem nezažil moc porážek.
Teď když jsem tady,
i když nezkusím pchjongjangský nengmjon,
ráda bych si dala pivo u řeky Tchedong.
Znáte nějaké místo?
- Tady máte. - Nechte toho!
Nevím, kdy jsem naposledy měla smažené kuře a pivo.
Popravdě jediné, na co jsem měla fakt chuť,
bylo křupavé smažené kuře a pivo, které jsem si občas dala v Soulu.
Mají tady dobré smažené kuře.
Dejte si ho.
Chci točené pivo číslo jedna,
což je nejdražší pivo v lístku,
a sladké smažené kuře.
Dvě půllitrová piva číslo jedna a sladké smažené kuře.
Dobře.
Nikdo vás nehoní.
V poslední době jsem byla hodně ve stresu.
Napijme se dneska pořádně.
Vy jste ani pít nepřestala.
Ale dneska je to trochu jiné.
Vyfotila jsem se na pas.
A brzo odjedu.
Co se to děje?
Výpadek proudu.
Nevěděla jsem, že jsou v Pchjongjangu výpadky proudu.
Brzy to zase zapnou.
Lidi ani nejsou překvapení.
Sněží.
Taky to vidím.
Je to první sníh?
Páni, máme problém. To není dobré.
Když s někým sledujete první sníh, vaše láska se naplní.
Neslyšel jste o tom?
Slyším to poprvé.
V Soulu spadnou komunikační sítě,
když poprvé v sezóně sněží. Je to šílené.
Všichni si domlouvají rande se svými partnery.
Proč?
Budou spolu pozorovat sníh a jejich láska se splní.
Vážně?
Ano.
Ale
mezi námi dvěma by to nemělo fungovat.
To by byl problém.
Ano. Je to velký problém.
Velký problém?
Proč?
Co? Protože jste tady se mnou, i když byste měl být
se svou pravou snoubenkou?
Proto je to velký problém?
Omlouvám se,
ale máte nějakou poruchu?
Nějakou poruchu nálad?
Co je to porucha nálady?
Počkat, mluvíte o bipolární poruše?
Pořád měníte své postoje.
Nevím, co opravdu chcete.
Ani já sama sobě nerozumím.
Jak byste mi mohl rozumět vy?
A tenhle opakující se cyklus mých výkyvů nálad
je můj způsob pití.
Tak si na to
přiťukněme.
Mám těžkou hlavu?
Trochu.
Počkat.
Pokud je tenhle malý obličej pro vás těžký,
vaše rameno...
Proč vůbec nosíte tahle široká ramena?
Měl byste se těch svalů zbavit.
Vydržte to se mnou ještě chvíli.
Mám těžkou hlavu,
protože mi v ní leží spousta věcí.
Proč máte v hlavě spoustu věcí?
Brzy se vrátíte zpátky.
Neměla byste mít radost?
Mám radost.
To, že mám radost,
mě trápí.
Protože mám radost.
Nic nevíte.
- Děkuji. - Děkuji.
Tady je to smažené kuře.
- Dobrou chuť. - Děkuji.
To je velká stopa.
Máme vážně velkou stopu. Policie zanalyzuje tu nahrávku
a vypátrá polohu.
Určitě ji najdou.
Poslal jsi kopii nahrávky i jim, že?
Bratrovi a švagrové.
Ano, dal jsem to sekretářce.
Uvěří nám, že?
Hej, napijme se.
Na rychlý a šťastný návrat naší šéfky, Se-ri jedna.
- Na zdraví. - Počkej.
Vteřinku.
Ano, chci, aby se vrátila v pořádku,
ale musí se vrátit rychle?
- Co? - Vyslechni mě.
Tady je to hlavní.
Jsem šťastný, že je naživu.
Jsem z toho na větvi.
Ulevilo se mi, když vím, že je naživu.
Až se mi z toho chce jít tento víkend do kostela. Vážně.
Ale?
Ale když jsem si představil, jak se vrátí zpátky,
na chvilku jsem si pomyslel, že by to nemuselo být hned.
Já si prostě tenhle oddech zasloužím.
V poslední době mám velmi pohodové večery.
Ona je z bohaté rodiny.
Myslíš, že její rodina nic neudělá,
až uslyší její zoufalý hlas?
JUN ČUNG-PCHJONG
Vysvětlete mi, jak se tam má sestra Se-ri
dostala.
Co? Aha.
Když jsem to slyšel, taky mi to přišlo absurdní.
Bože, netuším, proč tam odjela.
Manažere O, udělejte pro mě něco.
Ano, pane.
Ujistěte se, že...
Samozřejmě. Dostaneme ji odtamtud.
Na to jsme experti.
Uděláme, co můžeme, aby se vrátila domů v pořádku.
- Já... - Ne.
- Promiňte?
Ujistěte se, že tam zůstane.
Vy nechcete, abychom ji přivezli zpátky?
- Ne. - Ne, to nechcete.
Ujistěte se, že tam zůstane navždy.
Nerozumíte tomu?
- Jste manažer O, že? - Ano.
Zítra pošleme někoho k vám domů.
Připravte si občanku a kopii bankovního účtu.
Jakmile podepíšete smlouvu,
převedeme vám peníze.
Promiňte?
Pozorně poslouchejte.
Je to jednoduché.
Chceme, aby tam Se-ri
zůstala.
Jinými slovy, nikdy se nesmí vrátit.
Prostě to zařiďte. Když to uděláte,
nebudete se muset do konce života starat o peníze.
Prostě jí zabraňte vrátit se do Jižní Korey.
A zařiďte to jakkoli. To je vše.
Když to uděláte,
řekl, že zapomene na ty peníze, o které jste ho obral.
Je to jasná výhra.
Jak milá rodina.
Jak můžou být tak bezcitní?
Musíme se soustředit na zisk, který z té domluvy vzejde.
To je pravda.
Takže se prvně musíme setkat s tím chlapem.
Nejmocnější vládní úředník v tomto oboru, Čcho Čchol Kang.
Kde je asi teď?
INSPEKČNÍ ODDĚLENÍ PCHJONGJANG
Bože, podívejme se na to.
Nikdy jsem tady nikoho neviděl dojíst jídlo.
Víte co? Máte kuráž.
Je takové přísloví.
„Slzy padají dolů, ale lžíce jde nahoru.“
Pracujeme těžce, abychom se nakrmili.
Není nic, kvůli čemu bych nedojedl své jídlo.
Myslím, že vám nedochází závažnost situace.
Jste ve velmi ošemetné situaci.
Zkontroloval jsem vaši historii volání.
Často jste mluvil s Technickým oddílem,
který silně podezříváme, že byl do toho také zapleten.
Opravdu?
Asi jsem měl důvod jim volat.
Počítá se to jako důkaz?
Důkaz?
Vy zmetku.
Myslíte si, že na vás budu milý jen proto, že jste jedním z nás?
Zemřeli čtyři lidé.
Z toho tři byli vykradači hrobů,
kterým jste dal příkaz krást.
Nepovolal jste nákladní vozy z Technického oddílu
a nezabil jste je, abyste je umlčel?
Řediteli Hwang Tche Jongu z Inspekčního oddělení.
Odkud znáte
mé jméno?
Možná to nevíte, ale jsme si bližší, než si myslíte.
Co?
Co tím myslíte? Nikdy jsem vás neviděl.
Nebudeme pokračovat bez vyšetřovatelů?
Nezkoušejte to na mě. Jinak vám zlámu kosti.
Odpovězte mi na otázku!
Pokud to opravdu chcete.
Řediteli Hwangu.
Než jste se dostal do Inspekčního oddělení,
vaše dcera se vdala, že?
Nedostala po svatbě byt v nově postaveném
bytovém domě u řeky Pchotong?
V tom třicetipatrovém domě, kde to stojí asi 100 000 dolarů?
Kdo jste?
- Jak to víte? - Abych pomohl vaší dceři
koupit nový domov, prodal jsem spousty svých starožitností.
Pokud vás to zajímá, řekněte.
Zaznamenal jsem si data a čas. A také mám
fotky jako důkaz.
Nejste jediný.
Ředitel Vyšetřovacího oddělení, ředitel Oddělení státní bezpečnosti
i další vysoce postavení.
Je jen pár lidí, kteří si ode mě nevzali peníze.
Stačí málo a jsme jedna rodina.
Jak jednou něco sdílíte, stane se z vás rodina.
Nechte mě taky žít.
Jsme rodina.
Co jste jim řekl?
Proč vás propustili?
Je těžké se odtamtud dostat živý.
V životě neexistuje nic jako oběd zadarmo.
Proto je oběd zadarmo vždy ten nejdražší.
Čchol Kangu, na něco jsem se vás ptal. Měl byste odpovědět.
Proč se vyhýbáte odpovědi? To je neslušné.
Chcete říct, že bych vám měl pomoct, protože jsem od vás bral peníze?
Pane.
Já, Čcho Čchol Kang, jsem byl sirotek, potloukal jsem se a žebral o jídlo.
Neměl jsem rodiče ani sourozence.
To vy jste mi pomohl dostat se tam, kde jsem teď.
Jste má rodina.
Opravdu?
Budu vám věrný.
Ať se děje, co chce,
rodina má držet při sobě až do konce.
Říkal, že jsme na stejné lodi.
Proč to ale tedy znělo tak děsivě?
Je to smrťák, nebo co?
Zdá se, že když jsem byl pryč, stalo se hodně věcí.
Ano, stalo se toho hodně.
Což mě přivádí k otázce...
Chcete si tady držet kromě mě ještě někoho dalšího?
Někoho dalšího?
Znáte tuhle osobu?
A co vy?
- Znáte ji? - Odpovězte první.
Kdo je ta žena?
Sam Suk.
Počkat, soudruh Ri je tady. Proč odjíždíte bez něj?
Je to kvůli té ženě? Té bílé lišce?
- Myslíte tu děvku? - Tu gigasvini?
Ano. Je to kvůli té čubce.
Nemám na výběr.
Bože, museli ji v Pchjongjangu zdrtit.
Co se stalo? Vyškubala vám vlasy?
Bože. Lidi si tady taky škubou vlasy?
Při boji si škubete vlasy. Co jiného můžete dělat?
- Ano. - Vy to tam neděláte?
- Měli byste. - Vyškubejte jí vlasy.
- Přesně. - Ano.
Je to pravda. Patříme ke stejnému etniku.
Ale já jí nevyškubala vlasy.
Ani ona mně.
Prostě
už nechci, aby trpěl.
Propána, ale i tak.
Chcete říct, že se rozejdete
jako Kjonu a Čiknjo?
Nemusíme spolu žít, abychom se mohli milovat.
Ta zpěvačka, Čchoi Sam Suk, o tom taky zpívala.
Láska je vyryta do našich srdcí.
Pravá láska
by měla být vyryta v našich srdcích.
Sam Suk.
Nevyrývejte svou lásku do svého srdce.
Nechte si ji v hlavě.
Když si ji necháte tady,
nepřežijete, protože to bude bolet.
Nějaké věci bychom měli s postupem času zapomenout.
Žijte lepší život, ať to vidí.
Potkejte někoho, kdo je uznávanější než on.
To je tak smutné.
Hlavně buďte zdravá.
Kdo ví, jestli se ještě potkáme.
Pojďte sem.
Všechno je v pořádku.
Stejně byste se později rozešli.
Rozejít se teď je stokrát lepší než později.
Udělala jste správné rozhodnutí. Dobře.
Počkat.
Jak si můžete být tak jistá,
že bychom se rozešli?
Mohli jsme spolu mít krásný život.
Ne. To by nefungovalo.
Nešlo by to.
Proč ne?
Za prvé, máte úplně jiné povahy.
A nejste úplně typ ženy, kterou mají starší lidé rádi.
Takže byste určitě měla hrozný vztah s vaší tchyní.
Tohle je mnohem lepší než pozdější rozvod.
Asi jste mě špatně odhadla.
Já se na starší lidi usmívám
a mluvím s nimi moc hezky.
Sam Suk, víte co?
Usmíváte se očima,
ale odmlouváte mi.
Když to děláte, mám chuť vás praštit do hlavy.
- Ostatní by to nesnesli. - Tak jste to taky nemusela snášet.
Vidíte? Viděly jste to?
Když starší osoba poukáže na vaši chybu,
měla byste to přijmout.
Vy to nikdy nepřijmete ani se nepokusíte to napravit.
Když s vámi mluvím,
zvedá se mi tlak.
Mám to stejně.
Ukončeme to pro dobro našich cév.
Dobře. Mějte se.
Mějte se. Odcházím.
Dobře. Také odcházím.
Proboha.
- Hněte se. - Uhněte.
To jsou moje boty.
Víte, kdo to je?
Aha. Vy jste vlastně slyšel jen její hlas.
Asi nevíte, jak vypadá.
To je ta žena, která bydlí u Ri Čong Hjoka.
Dnes jsem obdržel žádost, abychom ji tady udrželi.
Promiňte?
Znáte tuhle osobu?
A co vy? Znáte ji?
Odpovězte první.
Kdo je ta žena?
Je to přítelkyně.
Jaké bylo její postavení v Jižní Koreji?
Je z bohaté rodiny a vedla pohodlný život.
To vám musí stačit.
Teď vy odpovězte mně.
Odkud ji znáte vy?
Bydlí teď ve vojenské obytné oblasti.
To vím.
Tak to taky víte, že ve čtvrtek odjíždí?
- Odjíždí? - Slyšel jsem,
že se chystá odsud odletět.
To se nesmí stát.
Musíte to zarazit.
Požádal mě, abych jí nedovolil odjet. Dvě mouchy jednou ranou.
Můžu se zbavit toho, co mě otravuje, a ještě u toho vydělat.
Co chcete dělat?
Díky vám mám všechny informace, které potřebuji.
Vím, kterým letem národní tým poletí.
A na Mezinárodní letiště Sunan
vede jen jedna cesta.
Pozor, prosím.
Určitě už jste to slyšeli.
Tentokrát opravdu jedu domů.
No jo.
Dáte nám zase dárky?
Myslíte, že jsem Santa Claus?
Nemám ani 100 wonů. Nemůžu vám zase dávat dárky.
Nemám vám co dát.
„Santa Claus“?
Kdo je to?
Santa Claus
je starý muž, který přichází jednou ročně komínem...
Je to zloděj?
Ne. Nemůžeš mu říkat zloděj, protože přináší dárky.
Aha. Takže to je poctivý zloděj?
Dobře. Přestaňte se bavit o tom, jestli je to poctivý zloděj.
Tentokrát opravdu jedu domů.
Abychom nějak hezky oslavili naše rozloučení,
padl tady návrh na společný piknik.
Kdo to byl? Kdo něco takového navrhl?
Já.
Kapitáne Ri, proč ji neumravníte?
Pořád plácá nesmysly
a má tyhlety fantazie, protože ji necháte.
Za dva dny máme den volna. Uděláme to tehdy, ne?
Budu pro vás mít připravené propustky.
Musím si ve volnu vyčistit odznak na čepici,
vyčistit zlaté knoflíky
a vyprat a vyžehlit límeček.
Musím toho hodně udělat.
Nemůžu si dovolit povalovat se na pikniku.
Jsem proti.
RÝŽE
Mimochodem, jedeme na piknik.
Proč máte lopaty a sekyry?
Vážně mě chcete někde pohřbít?
Do konce života budu litovat,
že jsem vás poslal domů v jednom kuse,
místo abych vás pohřbil.
Není tu kapitán a Un Tong.
Un Tong vyšel před námi a rozdělává oheň.
A kapitán Ri někam šel.
- Kam? - To nevím.
Šel se připravovat na svatbu, nebo co?
Takový piknik jsem si nepředstavovala.
Ale i tak je to hezké.
To je romantika.
Tamhle je prasátko.
Dobře. Pokud jste hotoví, prvně zabijte to prase.
Zabijte co?
Nemohli jsme vás nechat jít bez dárku na rozloučenou.
Tak jsme se rozhodli vyprovodit naše vítězné prase.
Proč vyprovodit? Nepatří nikam jinam, nedělejme to.
Na začátku jsme po vás stříleli.
Ale rozloučit se chceme hezky.
A zabití prasete je hezké rozloučení?
Nemůžeme si tady jídlo zamrazit.
Když jdeme na piknik, přivedeme si prase
a uděláme si pečeni na místě.
Ne, to nebudu jíst.
Naše oči se tolikrát setkaly. Nemůžu ho sníst.
Když jste sem přišla, říkala jste, že jíte maso
třikrát denně.
- Proč teď předstíráte nevinnost? - Ano, to byla pravda.
Nejím zvířata, která jsem viděla živá.
Ne. To nesním.
Ne.
A co teda budeme jíst?
Je tamhle.
Tam. Přímo tam.
- Tam! - Teď!
- Chytni ji! - Tudy!
- Sakra. - Zase jsme minuli!
- Měl jsi být připravený. - Já to udělám.
No tak.
Hej, nechte toho. Přestaňte!
- Hej, máme ji. - Jo! Máme rybu!
- Máme rybu! - Jo!
- Bože. - Hej.
- Udělals to? - Jo, fakt jsem to udělal.
Tady. Mám ho.
- Máš ho? - Vypadá to, že má dva.
Máme jich pět.
Hej, opatrně.
Tady.
Je to hotové.
- Vypadá to dobře. - Nandám ti.
Není to výborné?
Jo.
- Je to dobré? - Je to výborné.
Kde ses naučil takhle chytat kraby?
Nikdy jsem neměla tak dobré kraby.
Nevěděl jsem, že to umíš.
Chytil jsem všechny ty kraby.
Je to tak sladké.
Jelikož je dnes náš poslední den,
připravili jsme oslavu na rozloučenou.
Vážně?
Bylo načase. Kde je to?
Co myslíte?
Co?
Myslela jsem, že mi dáte dárek. Poprvé jsem vám dávala dárky já.
Není to dárek.
Soudruh Pchjo si připravil báseň na rozloučenou.
To přeskočme. Nepotřebuju slyšet...
Vy tu báseň budete číst? Zapomeňte na to.
Prostě mi to dejte.
Přečtu si ji, když bude čas. Nebo ne.
„Báseň na rozloučenou pro tu ženu.
Když udeříte do hřebíku, hřebík projde zdí.
Když fouká vítr, z větve spadne kaki.“
Ta báseň není tak dobrá.
„Ale tahle žena si dělá, co chce.
Neumřela, když jsme po ní stříleli.
Když ji kritizujeme, je jí to jedno.
- Bože. Je to hrozná potížistka.“ - Hej, už jsem slyšela dost.
„Ale jelikož už odjíždíte,
prokažte mi laskavost.
Opatrujte se. Nenechte se zranit.
Žijte dobrý život.
Nezapomeňte na nás.
Pokud vás odhalí,
neopovažujte se
jim říct mé jméno.“
Vaše jméno řeknu jako první. To mi věřte.
Už se po vašem odjezdu nikdy nesetkáme.
Nezazpívala byste nám písničku?
Víte co?
Když vám zazpívám písničku,
už nikdy na mě nezapomenete.
Jak beze mě budete žít?
Mám o vás strach.
Když studený vítr vane,
věz, že jsem odešla.
Prchavý vánek
odnáší mou touhu po tobě.
Když listí padá,
věz, že jsem odešla.
Spadlé listí
jen ponese naše společné vzpomínky.
Když studený vítr vane,
budeš osamělý.
I přesto
na mě už nemysli.
Jednou
tvůj hřejivý pohled
rozechvěl
mé mladé srdce.
Opravdu mě nevyprovodíte?
Ale já jsem myslela,
že mě doprovodíte na letiště.
Rozloučíme se tady.
Dávejte si na cestě zpátky pozor.
Možná, že to není váš případ,
ale myslím, že mi budete chybět.
Budu na vás občas myslet.
Ne.
Budu na vás myslet často.
Ale ani si nemůžeme napsat a zeptat se, jak se ten druhý má.
To je trochu nešťastné.
Doufám, že po vašem odjezdu
zapomenete na toto místo a na mě,
vrátíte se do svého života a budete v pořádku.
Prostě předstírejte, že jste měla noční můru.
Nemohl byste mě...
místo podání ruky obejmout?
Už vás nikdy neuvidím.
Odjeli, pane.
Co je to?
Přibližují se příliš rychle.
Kwang Pome, je všechno v pořádku?
Ale ne.
Musíme se dostat ven.
Ale ne.
Jste zraněná?
Ne.
A co vy?
Čong Hjoku!
Čong Hjoku.
Ale ne. Vzbuďte se.
Musíte řídit vůz, kterým zítra pojede Se-ri.
A co vy?
Já vás budu tajně sledovat.
Musím se připravit na nejhorší možnost.
Je to dvojúrovňová ochrana?
Jděte na piknik beze mě.
Musím něco připravit.
Proč potřebujete tu pružinu?
Jedete nějaký horský závod?
ZBROJNICE POSÁDKY 5 JEDNOTA V MYSLI
- Ještě jeden tlumič na pistoli. - Ano, pane.
Místo toho devítimilimetrový poloautomat.
- A dejte mi i granátomet. - Ano, pane.
ZÁZNAM VYDANÝCH ZBRANÍ RI ČONG HJOK
Kapitáne Ri.
Je všechno v pořádku?
Doufám, že ano.
Slíbil jsem jí,
že když mi bude nablízku, ochráním ji
za každou cenu.
Čong Hjoku.
Ten muž z přestřelky musí být on.
Jeďte prvně na letiště a my se postaráme...
A co když mezitím umře?
Jelikož se ještě nevrátil,
asi musel utrpět zranění.
Mohlo se něco opravdu stát?
Nepatří do Divize 11.
A proklouzla sem
- z Jižní Korey. - Když ji nahlásíte,
uškodíte i svému muži.
Je mi jedno, jestli mu uškodím nebo zemře.
Lidé jsou nervózní proto,
že neví, jak to všechno dopadne.
Překlad titulků: Adéla Macurová