EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
ALLA KARAKTÄRER, HÄNDELSER, ORGANISATIONER, BAKGRUNDER ÄR FIKTIVA
Du,
varför tar vi inte ett foto ihop?
Jag menar,
vi kommer inte att se varandra efter att jag har åkt.
Det blir ett minne.
Vi behöver inte komma ihåg varandra
eller behålla ett minne.
Det har du rätt i.
Jag tänkte bara.
Du får fem passfoton.
Det blir 5 000 won.
Kan jag få ett till utifall att?
Ett till ditt pass, ett till ditt cv,
ett till migrationsverket, ett till Air Koryo
och ett extra foto till en tjänst utomlands.
Det blir fem. Det räcker säkert.
Kan jag ändå få ett till?
MINNESFOTO, PASSFOTO
Jag gör det.
Jag ska hälsa henne.
Jag tror att jag kan göra det.
Du är verkligen Yoon Se-ri!
-Kom hit. -Men...
Jösses.
Vem är du?
Tja...
Vänta.
Det har nog skett ett missförstånd.
Se-ri, vem är han?
Jag känner honom.
Exakt. Hon känner mig. Se-ris bekanta.
Jag har en axel som lätt går ur led på den sidan.
Namn, Gu Seung-jun.
-Är du brittisk medborgare? -Ja.
Släpp mig först.
Varför kom du till Nordkorea?
Affärer.
Varför berättar jag det för dig?
Se-ri, gör nåt åt honom.
Vem är du? Är du polis?
Herrn...
Han är ingen polis.
Han är min livvakt.
Släpp honom,
herr Ri.
Jag sa åt dig att släppa honom.
Hon sa åt dig att släppa mig, herr Ri.
När min livvakt blir upprörd släpper han det inte så lätt.
Illa, herr Ri.
Lugna ner dig och släpp hans arm nu.
Axeln gick nästan ur led.
Vad är det som händer?
Jag hade blivit chockad om vi möttes i Tokyo eller New York.
Men det är Pyongyang.
Berätta.
Varför är du här, Se-ri?
Tja...
Har ingen berättat för dig om mig?
Måste du fråga? Hon är död.
Nej. Har det hänt nåt?
Nej.
Saken är den...
Jag har nåt brådskande att ta hand om.
Kan vi ses igen
på kaféet i lobbyn klockan sju ikväll?
-Jag väntar där. -Okej.
Tack för ditt arbete, herr Ri.
Det är okej. Jag måste säga att du är bra på ditt jobb.
Fortsätt att jobba bra.
-Ursäkta. -Vi ses.
Jag har bråttom nu.
Jag fattar inte att jag sprang på dig här.
Det måste vara ödet.
Livvakt?
Vad skulle jag säga?
Jag kan inte säga att jag är förlovad i Nordkorea.
Och jag ljög ju inte.
Du skyddar mig just nu, Jeong Hyeok.
Jag skyddar inte, jag håller ögonen på dig.
Vad är skillnaden?
Det är olika saker.
Jag är inte nån som följer efter dig för att skydda dig.
Hallå.
Som jag sa,
det jag gör är enbart övervakning.
Jag är en slags överordnad.
Hur kunde du kalla mig för din livvakt?
Säg aldrig det.
Herr Ri Jeong Hyeok.
Det är vad en livvakt gör.
Ska ni ut och äta?
Tre stycken för ett gripande här.
-Hallå! -En hund biter aldrig sin ägare.
Akta din arm.
Jag har brunt bälte i jujutsu.
Missförstå mig inte.
När jag tänker efter så är jujutsu en match på tu man hand.
Fan också.
Vilka skitstövlar.
De är verkligen snabba.
De är som löpare.
Jag ger upp.
Hur känner du honom?
För att berätta det
måste jag nämna min familjehistoria.
Sa jag att jag är dotter i ett stort konglomerat?
Flera gånger tills jag kunde komma ihåg det.
För personer som jag
betyder en familj nåt annat.
Det är som...
Att vara en bra dotter är en del av affärerna.
Till och med saker som vem min pappa
åt frukost med kan vara affärer.
-Jaså? -Ja.
Det spelar ingen roll om jag är bra eller inte.
Jag måste vara bättre än mina bröder.
Och mina bröder måste vara bättre än mig.
Så vi kan inte ha nån syskonkänsla.
Jag frågade bara om din relation till honom.
Lyssna bara.
När man är trött på att tävla
kanske man vill att motståndaren försvinner.
Jag antar att mina bröder var så.
Så...
...de bestämde sig för att gifta bort mig
till han vi träffade.
Han är en utlandskorean.
Så mina bröder ville
skicka mig till ett annat land.
Långt bort, så att de inte behöver se mig.
Så att jag inte tar nåt ifrån dem.
Jag gjorde inte som jag blev tillsagd.
Jag skulle aldrig göra nåt sånt.
Mina bröder måste vara lyckliga nu.
De tror nog att jag är död.
Du är löjlig.
Det handlar om liv eller död och du är deras familj.
Jag förstår
att ni inte kom överens och att ni hade några gräl.
Men du kan inte säga så hemska saker.
De måste vara oroliga.
Det känner sig nog hemska som inte kom överens med dig.
De väntar säkert
på att du ska komma tillbaka.
Jösses.
Vad är det som pågår?
Jösses.
Hallå? Dan? Är du där?
Kamrat Ri Jeong Hyeok
är på hotell Pyongyang
med nån kvinna, visste du det?
Självklart. Han kommer till Pyongyang idag.
Och jag känner kvinnan han är med.
Jag ska träffa dem senare idag.
Tack för att du bryr dig. Okej. Vi ses sen.
Frun, ta av de här, tack.
Jag måste åka nånstans.
Okej.
Vart ska du?
Jag har ett möte
med Jeong Hyeok.
Jaså?
Är han i Pyongyang igen?
Ja.
Jag tänkte på en sak, mamma.
Vi borde äta middag med Jeong Hyeoks föräldrar ikväll.
Vilken bra idé.
Du borde ringa dem.
Ikväll klockan sju
på restaurangen på hotell Pyongyang.
Okej.
Jag bokar det. Oroa dig inte.
Då åker jag och träffar Jeong Hyeok först.
Okej. Du kan gå på promenad och njuta av höstlöven med honom.
-Frun. -Ja?
Jag måste se
strålande ut idag.
Då sätter vi igång.
Ja, gör det gärna
revolutionärt.
Jag ger upp. Jag står på knä nu.
Jag ger upp. Sluta, snälla.
En pistol?
Jag är så ledsen, herrn.
Jag tänker noga igenom det jag har gjort.
Glöm det. Det finns inget utrymme för omprövning.
Tänk efter noggrant innan du gör nåt med mig.
I gengäld
ska jag berätta stora nyheter som gynnar dig.
Försöker du lura mig igen?
Telefonen, tack.
Tack.
Du trodde att Se-ri var död,
men hon lever.
Vad sa du?
Se-ri. Hon lever fortfarande.
Din idiot.
Ljug inte för mig.
Det är på riktigt.
Jag såg henne.
Var såg du Se-ri?
Var är hon nu?
Vilket är mitt rum?
HOTELL PYONGYANG JEIL
Är det avlyssningsapparater...
Jösses.
Du kan prata nu.
Är det avlyssningsapparater?
Alla rum i hotellet har såna apparater installerade.
Alla rum?
Förmodligen.
Är du säker på att du fick bort alla? Jag är fortfarande nervös.
Jag är i rummet bredvid, om du får problem...
Okej. Då ringer jag omedelbart.
Nej.
Ring bara om det är ett allvarligt problem.
Vänta.
När får jag mina foton?
Imorgon bitti.
Får jag mitt pass imorgon också?
Alla medlemmar får sina pass precis innan avgång.
Jag förstår.
Men
klarar jag av att inte bli påkommen?
Det är viktigt att du håller en låg profil.
-Och är tyst. -Jag menar,
jag sticker ut och drar åt mig folks uppmärksamhet när jag andas.
Jag sticker ut ur mängden.
Jag är orolig.
Du borde vila.
Du verkar vara galen.
Va? Det är jag inte.
Borde jag
träffa Seung-jun och be honom om en tjänst?
-Om vad? -Han säger att han är här i affärer.
Det betyder att han ska åka.
Det vore bäst om jag kunde åka med honom.
Om det inte går
kan han åtminstone berätta om mig för min familj.
Hur kan du lita på honom?
Du har säkert rätt.
Men som Seung-jun sa, att vi sågs här
var på grund av ett märkligt öde.
Tror du att ödet är så enkelt?
Jag gifte mig nästan med honom
och träffade honom här igen. Det är inte så vanligt.
I så fall, till exempel... Det är bara ett exempel.
Du föll från himlen och jag hittade dig.
Du sprang i väg, men hamnade utanför mitt hus.
-Det är bara en slump... -Va?
Det är det inte. Det du sa är en slump.
Tja...
Varför är du så tävlingsinriktad gällande det här?
Det var inte så jag menade.
Jag förklarade bara skillnaden
-mellan ödet och slumpen. -Va?
Jeong Hyeok, vill du vara mitt öde?
-Det är inte så. -Visst.
Låt säga att ödet förde oss samman. Vi säger det.
Du måste inte göra det.
Det här är trots allt ett möte över gränsen.
Vi kan säga det.
Du behöver ju inte det.
Har du en gäst vid namn Ri Jeong Hyeok registrerad här?
Ge mig hans rumsnummer.
Jag är ledsen, men det kan jag inte lämna ut.
Det kan du visst.
Det är jag. Jag är på ditt hotell nu.
Jag ska ta reda på en sak, jag behöver din hjälp.
Hallå?
Okej.
Ja, det ska jag.
Säg namnet igen, tack.
Ri...
...Jeong...
...Hyeok.
Han har bokat två rum.
Ge mig båda.
Du glömde din nyckel.
Om det här händer två gånger i rad
borde jag väl bli upprörd?
Jag antar det.
Nån såg dig här, så jag kom för att se efter.
Hur visste du att jag var i det rummet?
Hotellägarens son ville ha mig när jag studerade i Ryssland.
Alltså...
...jag förstår
att det kan verka missvisande.
Bara så du vet bor vi i olika rum...
Jag vill inte veta, jag frågade inte dig.
Okej, du vill inte veta.
Då...
...låter jag er prata.
Jag borde gå.
Ska jag stå här hela dagen?
Hon tänker väl inte döda honom?
Varför ringde du mig inte?
Det är du som borde ha ringt mig.
Du sågs på hotell Pyongyang och du var med en kvinna.
Vet du hur det kändes när jag hörde det?
Förlåt att jag skämde ut dig.
Jag trängde in dig i ett hörn.
Har du planer ikväll?
Du borde inte ha nån plan.
Vi ska äta middag ihop med båda familjerna.
Vadå? Är det för svårt för dig?
Nej, det är det inte.
Jag lovade dig.
Jag lovade att samarbeta med dig om saker som måste göras.
Jag ska samarbeta.
Är det nåt annat jag måste göra?
Berätta, så gör jag det.
Nej.
Vi ses
på hotellets restaurang klockan sju.
Jag litar inte på dig.
Jag förstår, herrn.
Jag skulle inte lita på mig om jag var du.
Så var är Se-ri?
Det kan jag inte berätta än.
Jag behöver mitt förhandlingsvapen.
Vill du försvinna från jordens yta där?
Om jag försvinner från jordens yta här
kommer du aldrig att hitta dina pengar.
Är det okej för dig?
Vad vill du ha?
Vi säger hälften var.
-Va? -Jag ger tillbaka hälften till dig.
Resten borde du fylla på med dina pengar.
Du har mycket pengar.
Din jäkla skitstövel.
Det är din enda lillasyster jag pratar om.
Jag vet var din syster som sägs vara död är.
Det är säkert värt pengarna.
Håll ett öga på honom här.
Vi vet inte vad han tänker göra.
Ja, herrn.
Ursäkta mig.
Om du försöker hoppa
är byggnaden där borta högre än det här hotellet.
Du borde gå dit.
Vet du inte vem jag är?
Det gör du nog.
Oroa dig inte.
Vi ser till att du kommer dit helskinnad.
Tack.
Kommer du ihåg mig nu? Kul att se dig igen.
Nu räcker det.
Jag kommer faktiskt från Storbritannien.
Jag är här i affärer.
Det är därför jag låter så här. Du behöver inte ringa polisen.
Jag tycker inte om ditt sätt att prata.
Då antar jag att en kille du gillar bekymrar dig.
Taket passar för såna stunder.
Min fästman blev påkommen på ett hotell med en annan kvinna.
Jösses. Vad jobbigt.
Tog du honom på bar gärning?
Jag vet inte.
Var inte så upprörd på grund av honom.
Om du är det
växer han ifrån dig.
Vet du varför?
En man vill inte stanna hos nån som blir bekymrad av honom.
Vad ska jag göra då?
Ignorera honom bara.
Om du ignorerar honom nu blir du inte ignorerad sen.
När det gäller ett romantiskt förhållande håller startpositionen i sig för alltid.
Vad gör du på taket när du är så smart?
Jag?
Jag har bara pengaproblem.
Jag är faktiskt kär i pengar.
Jag trodde att de skulle komma till mig, men de har inte gjort det än.
De gjorde bara illa mig så här.
När det gäller pengar spelar startpositionen också roll.
-Hur då? -Pengar kommer när man ignorerar dem
och ser ner på dem.
Om man klänger sig fast vid dem och följer efter dem
springer de ifrån en i väntan på att man ska fånga dem.
Vi kan nog lära oss av varandra.
Jag ber om ursäkt för hur jag ser ut.
Jag heter Gu Seung-jun.
Jag är Seo Dan.
Du ser bra ut.
Varför skulle jag inte det?
Jag trodde att du blev skjuten.
Hon sköt laserstrålar från ögonen.
Är du säker på att du klarar dig själv?
Jag klarar mig. Jag känner honom redan.
Han är ingen jättebra man,
men han är inte så hemsk.
Man borde ta bort klorna även på kokta krabbor.
Vadå kokta krabbor?
En klantig person som du borde vara försiktig med allt.
Nån man litar på är den första som hugger en i ryggen.
Det är farligt.
-Vad? -Dina ögon.
Dina kära och oroliga ögon.
Vilka ögon?
Fall inte för mig, Jeong Hyeok.
Det blir bara konstigt då.
Du har inte feber.
Sluta röra mig.
Var inte förälskad i mig.
Jag kan inte göra nåt för dig.
Jag fattar inte varför hon pratar strunt.
Hej, Se-ri.
Hej, Seung-jun.
Han ser ganska snygg ut härifrån.
Betyder det nåt annat i Sydkorea?
Du borde gå. Vi ses sen.
Jag hade precis tänkt det...
Du kom precis i tid.
Hej då, herr Ri.
Jösses, mamma.
Vad har hänt med ansiktet?
Varför känner du inte till modet när du är så ung?
Det är kontursminket som är populärt nuförtiden.
Se så framträdande min näsa ser ut.
Och min käklinje ser skarp ut.
Den är inte skarp alls.
Du ser bara läskig ut.
Det stämmer.
Jag ville se läskig ut med den här konturen.
Varför då?
Jag tänker inte låta familjen Ri släta över saker längre.
Jag tänker ta upp det med dem ikväll.
De hunsar dig för att jag är änka.
Mamma.
Jag vet att han är direktör för den allmänna politbyrån,
men jag har alla dollar i Pyongyang.
De lovade att gifta bort sin son till dig för pengar,
men det har dragit ut på tiden i flera år.
Ursäkta mig.
Här.
Ja, herrn.
Dan.
Ja.
Så du sköter ett företag här?
För att vara exakt gör jag marknadsundersökningar.
-Till vad? -Du känner till Jim Rogers.
Han är en av världens tre största investerare. Han är en nära vän till mig.
Säg inget snuskigt.
Han sa så här till mig.
Han vill investera alla sina pengar i Nordkorea om det är möjligt.
Varför då? Åkermarken här är allvarligt undervärderad.
Det är som världens sista blå hav.
Så jag gör lite research och markarbete bakom kulisserna
för att få en chans i tid.
Så
du är här för att titta på mark?
Ja. Och kolgruvorna jag köpte i Irland
ger dålig vinst nuförtiden.
Priserna är för höga.
Så jag kollade runt vi Aoji-kolgruvan.
Sluta prata om Aoji.
Pengarna du lurade min bror på då?
Jag lurades inte.
Jag antar att du inte vet eftersom du har varit här ett tag.
Det fanns ett missförstånd mellan oss som vi har rett ut.
Du ljuger.
Vill du prata med honom på telefon?
Just ja. Vi kan inte ringa till Sydkorea.
Hur som helst, jag menar allvar.
Jag hörde att de redan har träffats.
Ja.
Eftersom Jeong Hyeok är väldigt försiktig och tillbakadragen
kunde min dotter inte vänta och åkte för att träffa honom.
Mamma.
Vad är det? Det är en komplimang.
Att vara försiktig och tillbakadragen är en bra egenskap hos en man.
Du har rätt.
Dan ser så fin ut förresten.
Visst gör hon?
Ja.
Hon var ännu finare igår.
Varje dag, dag för dag, blir hon äldre.
Cellerna hon hade igår är borta nu.
Det hon har nu är borta imorgon.
Ursäkta?
Dessa unga och vackra män och kvinnor vissnar bort.
Jag tycker att det är
en stor förlust för landet.
Jag förstår.
Jag vet att vi har varit oansvariga.
Tänk på det.
Bröllopet ställdes in
på grund av er sons olycka.
Att sörja en förälder skulle upphöra efter tre år,
-men det har gått sju år redan. -Mamma.
Vi håller en vigselceremoni
nästa månad på den sista lördagen.
Ursäkta?
Tja...
Det vore trevligt.
Jag ser till att Jeong Hyeok förflyttas till Pyongyang snart.
Där skaffar vi dem ett högvåningshus
och köper lite husgeråd.
Du måste inte förbereda nåt.
Jösses. Men
vi kan inte göra det.
Vi måste köpa grundmöbler och hushållsapparater.
Grundmöbler och apparater?
Frun, du verkar inte känna till de senaste prylarna.
Möblerna är skåp, sängskåp, garderob och en skohylla.
Hushållsapparaterna är en frys, tvättmaskin,
inspelningsapparat, telefon, kamera och elfläkt.
Jag förstår.
Det finns också robotdammsugare, talande riskokare
och duntäcken.
Vi kan förbereda mer än så.
Jeong Hyeok, vad tycker du? Om det verkar för snabbt...
Det är ett gammalt löfte.
Vi borde hålla det.
Vi borde skåla i champagne ikväll.
Servitrisen.
Ge oss den dyraste champagnen.
Vi har nåt att fira här.
Ja, frun.
Jag antar att det ni jobbar på är ganska brådskande.
Du följde honom hela vägen till Pyongyang.
Jag följde honom inte. Vi kom tillsammans.
Du åker till ett hotell med en man och dricker kaffe med en annan.
Jag måste säga att du är väldigt social.
Eller är du bara slampig?
Hur så?
Jag har redan druckit kaffe med han jag kom till hotellet med.
Tidigare idag.
Jaså?
Jag valde ett bröllopsdatum med honom alldeles nyss.
Vi ska gifta oss på den sista lördagen i nästa månad.
Jaså?
Jag förstår.
Grattis. Jag önskar att jag kunde vara med på bröllopet,
men jag har lämnat stan då.
Ingen fara.
Att du åker härifrån är min bästa bröllopsgåva.
Att svära åt nån med ett leende är min grej.
Men hon hann före.
Fasen också.
Se-ri.
Du har varit vacker hela livet,
varför ser du så sliten ut just nu?
Du borde ha valt hallå-stilen,
inte hej då-stilen.
Fick du bilden?
Ser du? Jag hade rätt.
Nej. Hon är inte nån som ser ut som henne. Det är hon.
Var skulle jag hitta en kvinna som liknar Se-ri?
Vänta. Lägg inte på.
Ska vi gå ut och gå?
Till och med i Pyongyang
blir det fint med höstlöven.
Det är som i Seoul.
Ja.
Jag har pratat klart.
Nu pratar vi om dig.
Vadå mig?
Hur tog du dig hit?
Det var en olycka.
Vad för olycka?
Jag kan inte berätta det nu.
Jag berättar om detaljerna senare.
En sak som jag kan säga
är att jag återvänder till Seoul snart.
Du ska nog snart tillbaka, eftersom du är här i affärer.
Det ska jag.
Då...
Får jag be dig om en tjänst?
Berätta för min pappa att jag fortfarande lever.
Och...
...säg åt honom att fortsätta som planerat.
Du måste berätta det innan mötet med aktieägarna.
Okej.
Jag ska säga det.
Oroa dig inte.
Tack.
Jösses.
Vad har du gjort i ansiktet?
Du ska veta att det här ansiktet fick Dan att bestämma sitt bröllopsdatum.
Det finns visst inget hon inte kan göra med det ansiktet.
Jag är glad för din skull, Dan. Du ska gifta dig.
Är det bara bra för mig?
Självklart inte. Din mamma måste också vara glad.
Så dina och din mammas önskningar har äntligen gått i uppfyllelse.
Jeong Hyeok,
jag ringer dig.
Vad är det med henne?
Jeong Hyeok, jag borde gå.
Just ja. Jeong Hyeok. Angående det du frågade mig förut.
MITT LAND JAG ÄLSKAR DIG SÅ MYCKET
Ursäkta mig, kamraten.
Varför är din kjol så kort?
-Vad är det? -Och ditt hår är för långt.
Det är som på 70-talet.
Klankar de ner på folks klänningar och frisyrer?
Jag kan inte tro det.
Uppge era namn.
Varför bär ni inte porträttet?
Pratar ni inte koreanska?
Jag frågade varför ni inte bär porträttet.
Jag är en brittisk diplomat.
Vi kom just till Pyongyang och vi kan inte ditt språk.
Vad är det du vill?
Varför...
Okej.
-Ni kan gå. -Vadå okej?
Vad pratar han om?
Vad?
Folk från både nord och söder är rädda att prata engelska.
Jeong Hyeok.
Har han inte slutat jobba än?
Vad gör du här?
Det är jag som ska ställa den frågan. Kom igen.
Seung-jun, jag borde gå med honom.
Om du har nåt brådskande att säga mig kan du ringa numret jag gav dig.
Okej. Vi ses.
Fortsätt jobba på bra, herr Ri.
"Numret jag gav dig"? Vilket nummer gav du till honom?
Jag gav honom ditt mobilnummer.
Mitt mobilnummer? Vem sa att du kunde göra det?
Seung-jun lovade att berätta för min pappa om mig.
Varför verkar du så upprörd?
Du sa att jag är din livvakt som ska skydda dig.
Det går inte när jag inte ser dig.
Är det därför du är upprörd?
För att du inte såg mig?
Du borde hålla dig synlig för mig.
Om jag är
synlig för dig då?
Då är du säker.
Så länge jag kan se dig.
Du är inte med i Avengers eller nåt.
Hur kan du vara så självsäker när du inte vet vad som väntar?
Tror du att du alltid kan vinna?
Jag har inte så många minnen av förlust i mitt liv.
Nu när jag är här,
även om jag inte får testa Pyongyang-naengmyeon,
skulle jag vilja testa öl vid Taedongfloden.
Vet du om nåt ställe?
-Varsågod. -Sluta!
Jag minns inte när jag åt friterad kyckling och öl senast.
Egentligen ville jag bara ha
krispig kyckling och öl som jag brukade äta i Seoul då och då.
Deras friterade kyckling är också ganska god.
Beställ det.
Jag vill ha fatöl nummer ett
som är den dyraste ölen på listan
och söt, friterad kyckling.
Vi tar två stora öl nummer ett och söt, friterad kyckling.
Okej.
Ingen jagar dig.
Jag har varit stressad på sistone.
Idag dricker vi mycket.
Det är inte som att du slutade dricka.
Det känns annorlunda att dricka idag.
Jag tog ett foto till mitt pass.
Och jag åker snart.
Vad är det som händer?
Det är strömavbrott.
Jag visste inte att det blev strömavbrott i Pyongyang.
Strömmen kommer snart.
Människorna här är inte ens överraskade.
Det snöar.
Jag ser också det.
Är det inte första snön?
Jösses, vi har problem. Det här är inte bra.
Om man ser första snön med nån blir ens kärlek uppfylld.
Har du inte hört den myten?
Det är första gången jag hör om den.
Kommunikationsnätverken i Seoul förstörs
när säsongens första snö kommer. Det är galet.
Alla försöker boka in en dejt med den de är kär i.
Varför då?
Om de ser första snön ihop blir deras kärlek verklig.
På riktigt?
Ja.
Men
det ska inte fungera mellan oss.
Det skulle bli rörigt.
Ja. Det är en stor röra.
En stor röra?
Varför då?
Vad? För att du är med mig när du borde ha varit med
din riktiga fästmö?
Är det därför det är en stor röra?
Ursäkta,
men har du en störning?
En slags lycka-sorg-störning?
Vad är en "lycka-sorg-störning"?
Vänta, menar du en bipolär störning?
Du ändrar attityd hela tiden.
Jag vet inte vad du egentligen vill.
Jag förstår inte ens mig själv.
Hur ska du kunna förstå mig?
Och den här upprepande cykeln av humörsvängningar
är min dryckesvana.
Låt oss
skåla.
Är mitt huvud tungt?
Lite.
Vänta.
Om mitt lilla ansikte är tungt för dig,
din axel...
Varför bär du omkring på din breda axel?
Du borde göra dig av med musklerna här.
Stå bara ut med mig lite längre.
Mitt huvud är tungt
för att jag har mycket att tänka på.
Varför har du mycket att tänka på?
Du ska snart tillbaka.
Du borde väl gilla det?
Jag gillar det.
Det är därför
jag får huvudvärk.
För att jag gillar det.
Du vet inget.
-Tack. -Tack.
Här är kycklingen ni beställde.
-Smaklig måltid. -Tack.
Det var en stor ledtråd.
Vi fick en stor ledtråd. Polisen ska analysera inspelningen
och spåra platsen.
De kommer säkert att hitta henne.
Du skickade väl också en inspelning till dem?
Till hennes bror och svägerska.
Ja, jag gav den till hans sekreterare.
De kommer väl att tro på oss?
Nu dricker vi.
Skål för en snabb och säker återkomst av vår chef, Se-ri.
-Skål. -Vänta.
Vänta.
Jag vill att hon återvänder säkert,
men måste hon återvända snabbt?
-Va? -Hör här, kompis.
Här är en viktig förutsättning för mig.
Jag är så glad att hon lever.
Jag är överlycklig.
Jag är lättad att hon lever.
Det får mig att vilja gå till kyrkan. Jag menar det.
Men vad?
Men när jag tänkte på hur hon ska komma tillbaka
tänkte jag för ett ögonblick att hon kan ta sin tid.
Jag förtjänar en sån här paus.
Mina kvällar har varit lugna på sistone.
Hon kommer från en rik familj.
Tror du inte att hennes familj kommer att göra nåt
när de hör hennes desperata röst?
YOON JEUNG-PYEONG
Förklara för mig hur min syster Se-ri
hamnade där.
Va? Okej.
Jag tyckte också att det var befängt när jag hörde det.
Jösses, jag vet inte heller varför hon åkte dit.
Manager Oh, gör mig en tjänst.
Ja, herrn.
Se till att hon...
Självklart. Vi hämtar hem henne säkert.
Vi är experter på det området.
Vi gör vårt bästa, så att hon kan återvända hem säkert.
-Jag ska... -Nej.
-Ursäkta?
Se till att hon stannar där.
Vill du inte att vi tar henne därifrån?
-Nej. -Nej, det är inte det du vill.
Se till att hon stannar där för alltid.
Förstår du inte det?
-Var det manager Oh? -Ja.
Vi skickar hem nån till dig imorgon.
Ha ditt id-kort och en kopia på ditt bankkonto redo.
Så snart du skriver på avtalet
överförs pengarna till dig.
Ursäkta?
Lyssna noga.
Det är enkelt.
Vi vill att Se-ri
stannar där.
Med andra ord får hon aldrig komma tillbaka hit.
Se till att det blir så. Om du gör det
slipper du oroa dig över pengar i resten av ditt liv.
Stoppa henne från att återvända till Sydkorea.
Gör det som krävs. Det är allt.
Om du gör det
sa han att han skulle glömma pengarna du lurade honom på.
Båda vinner på det.
Vilken trevlig familj.
Hur kan de vara så hjärtlösa?
Vi behöver bara fokusera på vinsten vi får ut av det här avtalet.
Det är sant.
Då måste vi träffa honom först.
Den mäktigaste statliga medarbetaren inom det här området, Cho Cheol Gang.
Var är han nu?
PYONGYANGS INSPEKTIONSAVDELNING
Jösses, titta på det.
Jag har aldrig sett nån som äter upp sin mat efter att ha varit här.
Vet du vad? Du är modig.
Det finns ett ordspråk:
"Tårar ramlar ner, men skeden åker upp."
Vi jobbar hårt här för att vi ska kunna äta.
Inget kan stoppa mig från att äta upp min mat.
Jösses, jag tror inte att du har förstått hur allvarlig situationen är.
Du har hamnat i en besvärlig situation.
Jag kollade upp din samtalshistorik.
Du pratade ofta med ingenjörsavdelningen
som tros ha varit inblandad.
Jaså?
Det måste ha funnits en anledning till att jag ringde.
Räknas det som bevis?
Bevis?
Din jävel.
Trodde du att jag skulle ta det lugnt med dig för att du är en av oss?
Fyra personer har dött.
Bland dem fanns det tre gravplundrare
som du beordrade att begå stöld.
Mobiliserade du inte lastbilarna från ingenjörsavdelningen
och dödade dem för att hålla dem tysta?
Direktör Hwang Tae Yong från inspektionsavdelningen.
Hur känner du till
mitt namn?
Du kanske inte vet det, men vi är närmare än du tror.
Va?
Vad menar du? Jag har aldrig träffat dig förut.
Vi kan väl fortsätta utan utredarna här?
Förlöjliga mig inte. Annars bryter vi benen på dig.
Svara bara på min fråga!
Om du vill det så.
Direktör Hwang.
Innan du gick med i inspektionsavdelningen
gifte din dotter sig, eller hur?
Fick inte hon ett boende i en nybyggd lägenhet
nära Potongfloden som äktenskapshem?
Lägenheten på våning 30 som kostar omkring 100 000 dollar?
Vem är du?
-Hur visste du det? -För att hjälpa dig att köpa
din dotters äktenskapshem sålde jag dussintals av mina antikvaror.
Säg till om du är nyfiken.
Jag registrerade datum och tid. Och jag har också
foton som bevis.
Du är inte ensam.
Inspektionsavdelningens direktör, säkerhetstjänstens direktör
och de högt uppsatta.
Det är bara några få personer som inte tog pengar av mig.
Det krävs inte mycket för att bli familj.
När man delar blir man familj.
Låt mig också leva.
Vi är familj.
Vad har du sagt till dem?
Varför släppte de dig?
Såvitt jag vet är det svårt att ta sig levande därifrån.
Det finns inget som heter en gratis lunch.
Det är därför en gratis lunch är den dyraste.
Cheol Gang, jag ställde en fråga. Du måste svara på den.
Varför undviker du frågan? Så oförskämt.
Menar du att jag borde hjälpa dig för att jag tog pengar av dig?
Herrn.
Jag, Cho Cheol Gang, var föräldralös och gick omkring och bad om mat.
Jag har varken föräldrar eller syskon.
Det var du som hjälpte mig att ta mig dit jag är idag.
Du är min familj.
Jaså?
Jag ska vara lojal mot dig.
Oavsett vad som händer
ska en familj stötta varandra in i det sista.
Han menade att vi sitter i samma båt.
Varför fick han det att låta så läskigt?
Är han liemannen eller?
Det verkar som att mycket har hänt medan jag var borta.
Ja, mycket har hänt.
Vilket får mig att säga...
Tänker du behålla en till person utöver mig?
En till?
Känner du den här personen?
Du då?
-Känner du henne? -Svara mig först.
Vem är kvinnan?
Sam Suk.
Vänta, kamrat Ri är här. Varför åker du utan honom?
Är det på grund av kvinnan? Den vita räven?
-Menar du satmaran? -Den stora satmaran?
Ja. Det stämmer. Det beror på den skitstöveln.
Jag har inget val.
Jösses, hon måste ha blivit förkrossad i Pyongyang.
Vad hände? Drog hon dig i håret eller nåt?
Jösses. Drar folk varandra i håret här med?
När man bråkar drar man i håret. Vad annars?
-Ja. -Gör ni inte så där?
-Det borde ni. -Du måste dra henne i håret.
-Exakt. -Ja.
Det är sant. Vi är av samma etnicitet.
Men jag drog henne inte i håret.
Och hon drog inte mig i håret.
Jag vill
inte att han ska ha ont längre.
Jösses, men ändå.
Menar du att du ska skiljas från honom
som Gyeonu och Jiknyeo?
Vi måste inte bo ihop för att vara kära.
Sångaren, Choi Sam Suk, sjöng också om det.
Kärlek är inristat i våra hjärtan.
Sann kärlek
borde vara inristad i ditt hjärta.
Sam Suk.
Rista inte in din kärlek i ditt hjärta.
Gör det i din hjärna.
Om du ristar in den här
kan du inte leva för att det gör för ont.
Du kommer att glömma vissa saker med tiden.
Lev ett bättre liv, så att han ser det.
Träffa nån som är mer framstående än han.
Det är så sorgligt.
Se till att du håller dig frisk.
Jag undrar om vi kommer att ses igen.
Kom hit.
Allt löste sig.
Jag vet att ni skulle ha gjort slut senare.
Det är 100 gånger bättre att göra slut nu än sen.
Du fattade rätt beslut. Bra.
Vänta.
Hur kan du vara så säker på
att vi skulle ha gjort slut?
Vi kunde ha levt ett bra liv tillsammans.
Nej. Det skulle inte gå.
Så kan det inte bli.
Varför inte?
För det första matchar inte era personligheter.
Och du är inte direkt den typen av kvinna som de äldre gillar.
Du måste ha haft ett hemskt förhållande med din svärmor.
Det här är mycket bättre än att skilja sig senare.
Du måste ha missbedömt mig.
Jag ler mot de äldre
och pratar med dem på ett varsamt sätt.
Sam Suk, visste du?
Du ler med dina ögon,
men du talar emot mig.
När du gör det vill jag krossa skallen på dig.
-Andra skulle inte stå ut med det. -Då borde du inte ha stått ut med mig.
Titta? Såg du det?
När en äldre person pekar ut dina brister
ska du acceptera dem.
Du accepterar dem aldrig eller försöker att fixa dina brister.
När jag pratar med dig
ökar mitt blodtryck.
Samma här.
Vi avslutar det här för våra blodkärls skull.
Vi gör det. Hej då.
Ta hand om dig. Jag går.
Visst. Jag går också.
Jösses.
-Flytta dig. -Ur vägen.
Det är mina skor.
Vet du vem det är?
Just ja. Du har bara hört hennes röst hela tiden.
Du vet förmodligen inte hur hon ser ut.
Hon är kvinnan som bor hemma hos Ri Jeong Hyeok.
Idag fick jag ett uppdrag om att hålla kvar henne här.
Ursäkta?
Känner du den här personen?
Du då? Känner du henne?
Svara mig först.
Vem är kvinnan?
Hon är min vän.
Vilken status hade hon i Sydkorea?
Hon kommer från en rik familj och levde ett behagligt liv.
Det är allt du behöver veta.
Nu får du svara på min fråga.
Hur känner du henne?
Hon bor i det militära boendeområdet nu.
Det vet jag.
Vet du också att hon åker härifrån på torsdag?
-Ska hon åka? -Jag hörde att
hon är redo att åka med ett flygplan.
Det får inte hända.
Du måste stoppa det.
Han bad mig att stoppa henne från att åka. Två flugor i en smäll.
Jag kan göra mig av med det som har stört mig och dessutom tjäna pengar.
Vad tänker du göra?
Tack vare dig har jag all information jag behöver.
Jag vet vilket flyg landslaget åker med.
Och det finns bara en väg till
Pyongyang Sunans flygplats.
Lystring, tack.
Jag är säker på att ni har hört.
Den här gången åker jag hem på riktigt.
Strunt samma.
Ska du ge oss en present igen?
Tror du att jag är jultomten?
Jag har inte ens 100 won. Jag kan inte ge er presenter.
Jag har inget att ge er.
"Jultomten"?
Vad är det?
Tomten är
en gammal man som åker ner i folks skorstenar en gång per år...
Är han en tjuv?
Nej. Man kan inte kalla honom en tjuv för han lämnar presenter.
Jag förstår. Är han en rättfärdig tjuv?
Sluta prata om huruvida han är en rättfärdig tjuv eller inte.
Jag ska hur som helst tillbaka på riktigt den här gången.
För att fira vårt farväl på ett vackert sätt
har det föreslagits att vi gör en picknick tillsammans.
Vem var det? Vem har föreslagit en sån idé?
Jag.
Kapten Ri, varför säger du inte åt henne?
Hon fortsätter att prata strunt
och har onåbara drömmar för att hon får som hon vill.
Vi har ledigt om två dagar. Ska vi göra det då?
Jag förbereder utflyktstillstånd åt er fyra.
Jag måste rengöra brickan på min keps,
rengöra guldknapparna,
tvätta och stryka kragen på min lediga dag.
Mycket måste göras.
Jag har inte tid med en picknick.
Jag är emot idén.
RIS
Vi ska ju faktiskt på picknick.
Varför har ni med er spadar och yxor?
Försöker ni begrava mig nånstans?
Jag kommer ångra att du skickas hem
helskinnad istället för att begravas här
i resten av mitt liv.
Jag ser inte er kapten och Eun Dong.
Eun Dong gick före och gjorde upp en eld.
Och kapten Ri åkte nånstans.
-Vart då? -Jag vet inte.
Åkte han för att förbereda för sitt bröllop eller?
Den här typen av picknick hade jag inte tänkt mig.
Men det är också trevligt.
Det är romantiskt.
Där är en liten gris.
Okej. Om du är redo kan du slakta grisen först.
Slakta vad?
Vi kan inte skicka iväg dig utan en riktig avskedspresent.
Vi bestämde oss för att ta farväl av prisgrisen idag.
Varför då? Han hör inte hemma nån annanstans, vi gör inte det.
När vi träffades sköt vi mot dig.
Vi måste ta farväl på ett bra sätt.
Hur kan du säga att det är ett bra avsked om vi slaktar grisen?
Just ja. Här kan vi inte hålla maten kyld eller fryst.
När vi går på picknick tar vi med en gris
och gör rostad gris på plats.
Nej, jag kan inte äta den.
Våra ögon har mötts så många gånger. Jag kan inte äta den.
När du först kom hit sa du att du åt kött
tre gånger om dagen.
-Varför beter du dig så oskyldigt nu? -Just ja. Ja, det stämde då.
Jag har aldrig ätit ett djur jag sett i ögonen.
Nej. Jag kan inte äta den.
Nej.
Vad ska vi äta då?
Den är där borta.
Där borta. Precis där.
-Där! -Gå nu!
-Ta den! -Ditåt!
-Fan också. -Vi missade den igen!
-Du skulle ju vara redo. -Jag gör det.
Kom igen.
Sluta. Gör inte så!
-Vi fick den. -Ja! Vi har en fisk här!
-Vi fick en fisk! -Ja!
-Jösses. -Hörni.
-Gjorde du det? -Ja, jag gjorde faktiskt det.
Här. Jag fick den.
-Fick du den? -Han verkar ha fått två.
Vi fick fem.
Var försiktig.
Här.
Det är klart.
-Det ser gott ut. -Du ska få mycket.
Är det inte gott?
Jo.
-Är det gott? -Det är så gott.
Var har du lärt dig att fånga krabbor så där?
Jag har aldrig ätit så goda krabbor.
Jag visste inte att du kunde göra det.
Jag har fångat alla krabbor.
Det är så sött.
Eftersom det är din sista dag här idag
har vi förberett en avskedsceremoni.
Jaså?
Det var på tiden. Var är den?
Vad menar du?
Vad?
Jag trodde att ni skulle ge mig en present. Jag gav er presenter sist.
Det är ingen present.
Kamrat Pyo har skrivit en avskedsdikt.
Jag står över. Jag behöver inte höra...
Ska du läsa dikten? Glöm det.
Ge den till mig.
Jag läser den kanske sen. Eller inte.
"Avskedsdikt till kvinnan.
När man hamrar en spik åker spiken in i väggen.
När vinden viner faller en persimonfrukt från grenen."
Hans dikt är inte så bra.
"Men den här kvinnan gör vad hon än vill göra.
Hon dog inte när vi sköt mot henne.
Hon tar inte åt sig av vår kritik.
-Jösses. Vilken bråkstake hon är." -Jag har hört tillräckligt nu.
"Men eftersom du snart åker
får du göra mig en tjänst.
Ta hand om dig. Gör dig inte illa.
Lev ett gott liv.
Glöm oss inte.
Om du blir påkommen
får du inte
avslöja mitt namn."
Ditt namn blir det första jag nämner. Tro mig.
Vi kommer aldrig mer att kunna träffas när du åker.
Kan du sjunga en låt för oss?
Vet ni vad?
Om jag sjunger en låt för er
kan ni aldrig glömma mig.
Hur ska ni kunna leva utan mig?
Jag är så orolig för er.
När den kalla vinden viner
Ska du veta att jag har åkt
Den flyende fläkten
Tar bara med sig min längtan till dig
När löven faller
Ska du veta att jag har åkt
De fallande löven
Bär bara våra minnen tillsammans
När den kalla vinden viner
Blir du ensam
Men trots det får du inte
Tänka på mig mer
En gång
Tog din varma blick
Med sig fjärilar
Till mitt unga hjärta
Ska du verkligen inte vinka av mig?
Jag trodde att
du skulle följa mig till flygplatsen.
Vi borde ta farväl här.
Ta hand om dig på din väg tillbaka.
Det kanske inte är så för dig,
men jag tror att jag kommer att sakna dig.
Jag kommer kanske att tänka på dig då och då.
Nej.
Jag kommer tänka på dig ofta.
Men vi kan inte ens höra hur vi mår.
Det gör mig lite upprörd.
När du åker härifrån
hoppas jag att du glömmer allt om platsen och mig
och återvänder till det liv du har levt och håller dig frisk där.
Låtsas bara att du hade en mardröm.
Istället för att ta min hand,
kan du ge mig en kram?
Jag kommer aldrig se dig igen.
De har åkt, herrn.
Vad är det där?
De kommer mot oss för snabbt.
Gwang Beom, är allt som det ska?
Åh, nej.
Vi måste härifrån nu.
Nej.
Är du skadad?
Nej.
Du då?
Jeong Hyeok!
Jeong Hyeok.
Nej. Vakna.
Du måste köra lastbilen som Se-ri ska åka imorgon.
Du då?
Jag följer efter er i hemlighet.
Jag måste förbereda mig på det värsta.
Är det här tvåstegsskydd?
Åk på picknicken utan mig.
Jag måste förbereda en sak.
Vad behöver du fjädringen till?
Ska du delta i ett bergslopp?
5:E KOMPANIETS VAPENFÖRRÅD ENIGHET I ETT SINNE
-En till ljuddämpare till pistolen. -Ja, herrn.
Byt den mot en nio millimeters halvautomat.
-Ge mig även en granatkastare. -Ja, herrn.
LOGG FÖR UTTAGNA VAPEN RI JEONG HYEOK
Kapten Ri.
Är allt som det ska?
Jag hoppas det.
Jag lovade
att skydda henne så länge jag kan se henne,
oavsett vad.
Jeong Hyeok.
Mannen från skottlossningen måste vara han.
Åk till flygplatsen först, vi tar hand...
Tänk om han dör först?
Med tanke på att han inte har återvänt än,
har han säkert blivit skadad.
Kan nåt ha hänt på riktigt?
Hon hör inte till division 11.
Hon smög sig in hit
-från Sydkorea. -Om du anmäler henne
skadar du även din man.
Jag bryr mig inte om han får problem eller ens om han dör.
Man får fjärilar i magen
för att man inte vet hur det ska sluta.
Undertexter: Emilie Johansson