PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VŠECHNY POSTAVY, UDÁLOSTI, ORGANIZACE A PROSTŘEDÍ JSOU SMYŠLENÉ
Madam.
- Jdete domů? - Ano.
- Děkuji za vaši tvrdou práci. - Šťastnou cestu.
Hej.
OSTRAHA
Co to děláte?
- Hlídkuju. - O tuhle oblast se staráme my.
Zkontrolujte, že se nikde nesvítí.
Kdo je to? Nikdy jsem ho neviděl.
To je ten korejsko-čínský chlap, kterého jsme vzali jako posilu.
Jde mu všechno, od bojových sportů po střelbu.
Aha.
Všude jsem vás hledal.
Řekla jste, že bydlíte v Čchongdam-dongu, Kangnam-gu, v Soulu.
Ale neřekla jste mi přesnou adresu.
Víte,
takovéhle sny nemám ráda.
Až se vzbudím,
budu strašně smutná.
Ani ten váš pohled mě netěší.
Ale tohle není sen.
Jste si jistý?
Ano, jsem.
Ale jak jste se sem dostal?
A co váš obličej?
Jste zraněný?
Jsem v pořádku.
Je to zlatý důl vykopaný za japonské nadvlády.
Už se nepoužívá.
Můžeme s jistotou předpokládat,
že Čcho Čchol Kang se na jih dostal tudy.
Ale je to hodně starý důl.
A protože si Čcho Čchol Kang cestu na jih prokopal,
může se to kdykoli zřítit.
Aby člověk prošel desetikilometrovou umělou jeskyní,
která je velká tak akorát pro jednoho,
bude potřebovat alespoň 20 hodin bez odpočinku.
A když se v pořádku dostanete na konec...
uvidíte přírodní jeskyni vedoucí k oceánu.
Uvěřím čemukoli,
ale ne vám, když říkáte, že jste v pořádku.
Jsem opravdu v pořádku.
Nic se nestalo.
Měl by to udělat on, až se vrátí.
Proč to musíme dělat my uprostřed noci?
A co když se kvůli naší lenosti změní chuť?
Zlato.
Pojď sem na chvíli.
POLICIE
Našel jsem to!
Takže...
Co se stalo?
Co tady děláte?
Zběhl jste
- kvůli mně ze severu? - Ne.
- Takže jste tady jako špion? - Ne.
Takže
jste tady natrvalo?
Samozřejmě, že ne.
Jsem tady jen na skok.
Ale to není, jako byste překročil řeku Hangang.
Od vás si nemůžete jen tak odskočit na jih.
A pokud je tak jednoduché dostat se na jih,
proč jsem tam trčela tak dlouho?
- Nebylo to úplně jednoduché... - Ví o tom vaši rodiče?
Když to zjistí váš otec, bude zuřit.
Co jste mu řekl?
Rád bych vám odpověděl,
- tak nepokládejte další otázky. - Dobře.
Čcho Čchol Kang.
Je tady.
Co?
Měl být potrestán za to, co udělal,
ale během převozu zmizel.
A přijel sem, protože jde po vás.
Po mně?
Takže říkáte...
že jste sem přijel, protože jste se bál, že by mi Čcho Čchol Kang mohl ublížit?
I přes to nebezpečí? Přijel jste kvůli mně?
Nejen kvůli vám.
Nebude útočit jen na vás.
Použije vás, aby zničil mě, mého otce a celou mou rodinu.
Přišel jsem to zastavit.
Nejen vás chránit.
Takže pokud jste tady jen na skok, kdy se musíte vrátit?
Hned jak ho chytím,
i když to bude dneska.
Hned potom?
Dobře.
Ale já jsem jeho první cíl,
takže vaše první mise bude ochránit mě.
A abyste to udělal,
budete muset být se mnou.
Stále se mnou.
Pojďme odsud.
Není mi zima.
Proto vám to nedávám.
Víte, jih je děsivé místo.
Jsou tady bezpečnostní kamery, kamery v autech a telefony.
A nejrychlejší internet na světě.
Když váš obličej někde zachytí,
rozšíří se to po celé zemi do půl hodiny.
Takže vám musíme zakrýt obličej.
Nikdo by vás neměl vidět.
A slyšet, o čem si vykládáme.
Lidi ze zpravodajské služby a policie
by se zcvokli, kdyby nás slyšeli. Je to strašně nebezpečné.
Nemáme na vybranou.
Bohužel se musíme ujistit, že vás nikdo kromě mě neuvidí
a nebude nás poslouchat,
takže musíme najít uzavřený prostor,
který známe jen my dva, a zůstat tam.
Jdeme.
Schovám vás.
No...
Tady bydlím.
Udělejte si pohodlí.
Cítím se pohodlně.
Nechcete se prvně umýt?
Co se děje? Myslela jsem, že budete unavený.
Proč se na mě tak díváte?
To je trapné.
No...
Udělám to později. Nemusíte se mě ptát.
Nemáte hlad? Chcete něco sníst?
- Co jíte? - Bože, vyděsil jste mě.
Stále jste se vychloubala penězi.
Jak to, že nemáte doma žádné jídlo?
No...
Neříkala jsem vám to?
Říkají mi Vybíravá princeznička.
To je tak dobré.
Ale vy nejste vybíravá.
Ať jím cokoli, většinou nesním víc než tři sousta.
Co jsme se potkali,
nikdy jsem vás neviděl sníst méně než tři sousta.
To byla zvláštní situace.
Nevěděla jsem, jestli se ještě někdy najím,
tak jsem instinktivně jedla víc, abych přežila.
Objednáme si jídlo. Co máte rád?
Pizzu? Čínu?
Nebo smažené kuře?
Proč mají na jihu tolik restaurací, kde mají kuře?
Tolik lidí tady jí kuře.
Kolik to asi stojí.
Koho to zajímá? Ani nedokážu vytáhnout peněženku.
No tak. Co tam děláte?
Hej, soudruhu!
PERFECT BBQ OLIVE CHICKEN CAFE
„Soudruhu“? Zapomněl jste, co nás učili na výcviku?
Lidi vás uslyší.
Tak budu mluvit jako lidi tady.
Bratře.
Man Poku, mluvte s námi nenuceně.
Dobře. Mluvte.
Osobně si myslím, že bychom měli brát kuřecí stehýnka
jako nepřátele našich rodičů a zničit je tím, že je sníme.
Ale máme omezené prostředky.
Bylo by fajn najít kapitána Riho rychle.
Když ho nenajdeme, bude nás pobyt tady stát dost peněz.
Měli bychom šetřit, nemyslíte?
Dovážka pro vás!
Jezte.
- Co? - Slyšel jsem, že to lidi tady dělají.
Když vám hostitel nabídne jídlo,
měli byste hostiteli nabídnout první sousto.
Prý je to slušné chování.
O tohle jde?
Proč tak koukáte?
Stále tomu nevěřím.
Tomu,
že sedíte se mnou u mě doma a jíme spolu.
Jak jste na tom se svou rodinou?
Skvěle. Asi jste se bál.
Popravdě jsem se taky bála,
ale měl jste pravdu.
- Ano? - Ano, naprostou pravdu.
Ať už se nenávidíme jakkoli, jsme stále rodina.
Vždycky jsme spolu bojovali, protože jsme se nemohli vystát,
ale když jsem se v pořádku vrátila,
všichni byli šťastní, že mě zase vidí.
Všechno je v pořádku.
Ulevilo se mi.
Mám se skvěle.
Napadlo mě vám dát vědět, jak dobře se mám,
ale nemůžu vám jen tak napsat e-mail nebo vám zavolat.
Ale jste tady.
Tak jsem ráda, že vám to můžu říct osobně.
Až se vrátíte,
nemusíte se o mě bát.
Neděste se tak.
Tohle je Korejská republika a něco tady znamenám.
A tahle budova je přísně střežená.
Co? Co tady dělají takhle pozdě?
Kdo je to?
Můj mladší bratr a jeho žena.
Proč jsou tady tak pozdě?
Jezte. Několikrát zazvoní a odejdou.
- Není doma? - Určitě je.
Jen nás ignoruje.
Znám její heslo.
Tak otevři.
Říkáte přísně střežené?
Běžte do pokoje. Vezměte si bundu.
Sakra.
Co to děláte? To je neoprávněné vniknutí.
Nech toho. Jsem tvůj bratr.
- Hej, kde... - Proč sis zablokovala naše čísla?
Kdo vám dovolil vejít?
Proč jste tady? Co se děje?
Se-ri.
Víme všechno.
- O čem? - Víme, kde jsi byla
celou tu dobu, co jsi byla pryč.
Víte něco, co nevím ani já?
Nehraj si na blbou. Nesnáším to.
Byla jsi v Severní Koreji.
Jsi známá osoba.
Co myslíš, že se stane, když to lidi zjistí?
„Byla to nehoda. Nic si nepamatuju.“
Můžeš se vymlouvat, ale nikdo ti neuvěří.
Nechápu, co se tady snažíš říct.
Řeknu to jednoduše.
Hra skončila. Zdědil jsem tátovo místo
a jsem teď CEO firmy Queens.
Takže bys na mě neměla být drzá.
Vím, že to nenecháš jen tak.
Ale pokud se pokusíš si nějakou lstí získat tátu nebo uděláš něco divného...
Pohřbít někoho zaživa je v dnešní době hračka.
Chápeš, co tím myslím?
Je hodně věcí, které můžu udělat, abys už nikdy nemohla chodit
s hlavou vztyčenou.
Se-hjongu.
Stále nevím, o čem to mluvíš,
takže prosím odejdi,
ano?
Stále si hraješ na blbou?
Nemysli si, že to říkáme jen tak.
- Máme důkazy. - Co myslíte?
Jsou neskutečně nadšení, že jste naživu.
Opravdu? Kdo? Máma? Táta?
Slyšel jsem, že všichni.
Všichni od bratrů až po rodiče.
Máme i další nahrávky.
Máme i fotky. Spoustu důkazů.
Dobře.
Takže podle toho, co říkáte,
jsem byla v Severní Koreji s Ku Sung-čunem.
A vy dva jste to všechno věděli.
- Přesně tak. - Ale hádám...
že vás nenapadlo, že se odtamtud dostanu.
- Co? - Chtěli jste, abych tam zůstala?
Nebo jste doufali,
že zemřu?
Bože, co to vykládá?
Chtěli jsme tě odtamtud dostat.
Ale
tohle je velká věc.
Když nedáme pozor, celá rodina se dostane do potíží...
Slyšela jsem, že jsou tři druhy lidí, na které nikdy nezapomenete.
Lidé, kteří vám pomůžou, když máte potíže.
Lidé, kteří vás opustí, když máte potíže.
A...
lidé, kteří vás do těch potíží dostali.
A proto
na vás nikdy nezapomenu.
Vyhrožuješ nám?
- Jak se opovažuješ... - Miláčku.
Měli bychom radši jít.
Hej.
Nevyskakuj si, jo?
Vyvázla jsi z toho živá,
tak bys měla být vděčná a nedělat problémy.
To je poslední varování.
Prostě...
nic neříkejte.
Je mi strašně trapně.
Nebudu nic říkat.
Tohle je lepší.
Je to tiché.
A teplé.
Najednou už...
nejsem tak naštvaná.
Ale já jsem naštvaný.
Skoro jsem se zapomněl a vyběhl na ně.
Ale...
pamatujte,
že lidi, na které byste neměla zapomenout,
nejsou ti nenávidění, ale ti, které máte ráda.
Když budete mít v srdci ty nenáviděné,
vaše srdce
bude plné jizev a bolesti.
Bude to jen vaše prohra.
A já vím, že prohry nesnášíte víc než kdokoli jiný.
To ano.
Jsem obchodnice. Prohry nesnáším úplně nejvíc.
Tak v srdci mějte jen ty, které máte ráda.
Jen pak vám bude chutnat a bude se vám dobře spát.
I když...
ta osoba není se mnou?
Ano.
Máte pravdu.
Pro zdraví musí člověk dobře jíst a spát.
A aby člověk mohl porazit ostatní, musí být zdravý.
Když se nad tím zamyslím,
je to prospěšnější.
To je.
Myslíte, že Jižní Korea věděla, že přijedeme,
a rozsvítila všechna ta světla?
To nemůže být pravda, ne?
To budou svítit celou noc?
Nezhasnou?
Netušil jsem, že to bude přesně jako v těch filmech.
Nevěřil jsem tomu.
Kdyby bylo vždycky takové světlo,
U Pchil by mohl dělat úkoly každý den.
To by bylo hezké.
Zajímalo by mě,
ve kterém z těch všech míst je teď kapitán Ri.
Mě by spíš zajímalo,
ve kterém z těch všech míst
budeme dneska spát my.
UHELNÁ SAUNA
Pokud existuje nebe, tak je to tady.
Kéž bych sem mohl vzít svou matku.
Když jsem to viděl ve filmech, netušil jsem, jak skvělé to je.
Ale je to fakt skvělé.
Soudruzi.
- Tedy, kamarádi. - Ano.
Nějak moc se tomu kapitalismu poddáváte.
Nenechte se zmást tím krásným teplem.
- Ano, pane. - Ano, pane.
Za vstup sem jsme zaplatili šílených 12 000 wonů na osobu.
Uchovejte si to teplo, abychom ty peníze nepromarnili
a mohli zítra ve studeném větru pokračovat v naší misi.
Mimochodem,
mám hlad.
Jak jsem řekl,
za vstup sem jsme zaplatili šílených 12 000 wonů na osobu...
Jak?
Všechny peníze mám já.
Nemám ponětí.
Majitelka obchodu mi to prostě dala a nechtěla peníze.
Fakt? Dala ti to zadarmo?
Ano.
Jen řekla, že jí musím ukázat tohle.
Kapitalismus je velmi štědrý.
Kwang Pome,
možná ti to dala zadarmo, protože tak dobře vypadáš.
Tak to bych to měl zkusit taky.
Jdeme jíst.
Díky za jídlo.
Pozor. Je to horké.
Vezmi si tohle.
SKŘÍŇKY NA BOTY - MUŽI
MUŽSKÉ KOUPELE, ŽENSKÉ KOUPELE
Za tenhle luxus jsme zaplatili 12 000 wonů na osobu.
To nebylo vůbec špatné.
- To tedy ne. - Ne.
Promiňte.
Musíte zaplatit za ten náramek.
Jeden z vás si objednal čištění pokožky.
Dohromady to dělá 137 000 wonů.
Kdo si nechal vyčistit pleť?
Vám to tak sluší.
Už jste tady.
Bože, Wol Suk.
Vám to tak sluší.
Koukněte na sebe.
Stačí málo a vypadáte tak kultivovaně.
Měla byste to dělat častěji.
Že? Nikdy se nestrojíme,
ale když to uděláme, jsme krásné jako herečky.
- To je pravda. - Že?
- Páni. - Jong E!
- Podívejme, kdo přišel.
Panečku.
Jong E,
vy jste se tak vyparádila, že chlapům vypadnou oči z důlků.
No tak. Neříkejte bludy.
- Neříkám. - Neříkáme.
Měla jsem pocit, že tady vyrazila živá voda.
Já taky.
Mimochodem, je ta věštkyně opravdu dobrá?
Je dobrá.
Všechno, co řekla o povýšení mého muže,
byla pravda.
- Povýšení? - Povýšení?
Za posledních pět let žádné nedostal.
Je dobrá.
Nepřivedly jste nikoho s sebou, že ne?
Ani náhodou. Nebojte se.
Jedna z nás dokonce hlídá venku.
To znamená, že je čistý vzduch.
Dvě z nás tento týden chytili.
Nemůžu v noci strachem spát.
Ale vy jste dobrá věštkyně. Nevidíte svou vlastní budoucnost?
No tak.
Slouží jihokorejskému duchovi.
Takže neumí předpovídat věci
ohledně kontrolorů a vězení.
- Opravdu? - Ano.
Místo toho jí skvěle jdou
otázky ohledně peněz, dětí,
povýšení manželů a zdraví.
- Ano. - Samozřejmě.
Pak...
mohla byste mi říct, co mám udělat, aby se můj syn pořádně učil?
Chci, aby šel na medicínu.
Medicínu? Podívám se.
Nic neslyším.
Pokud ten zvuk slyší duch,
je jedno, co slyšíme my.
- Jistě. - Samozřejmě.
Když se ven dostane zvuk zvonku, přijdou kontroloři.
- Samozřejmě. - Jistě.
Vy holky jste v průšvihu.
To je jihokorejský přízvuk.
Váš manžel odjel někam daleko.
- Bože. - Propána.
Bude měsíc v Pchjongjangu na jedné misi.
Není v Pchjongjangu. Jel někam mnohem dál.
- Co? - Co?
Myslím, že se nevrátí.
- Co? - Co?
Co tím myslíte?
Proč se nevrátí?
Vy máte své vlastní problémy.
Já?
V této vesnici dojde ke krveprolití.
„Krveprolití“?
Mám strach.
Potřebuju něco sladkého.
Tady je něco sladkého.
Co se děje?
Co to děláte?
Nechte mě! Řekl jsem, ať mě necháte!
- Co to děláte? - Odveďte ho.
Co to sakra děláte?
Nechte mě!
- Co se děje? - Odveďte ho.
Nechte mě.
Pusťte mě!
Sbalte si věci.
Co? Sbalit se?
- Rychle! - Co se děje?
Čcho Čchol Kang nás jistil, ale dostali ho.
Dostali ho? Kvůli čemu?
Všemu.
I tenhle byznys je na dně.
Takže?
Při jeho převozu došlo k nehodě
a já nevím, jestli je naživu.
Pokud nás tady chytí, tak jsou z nás mrtvoly.
Mrtvoly?
Co se sakra děje?
Všechno je to kvůli Ri Čong Hjokovi.
Kdybyste mu nepomáhal,
Čcho Čchol Kanga by nechytili.
Zase mě obviňujete? Je to má chyba?
Je to má chyba.
Jen mě tady nenechávejte, jo?
Hej, bratře. Neopouštějte mě.
Tak už se sbalte!
Už mám sbaleno.
Pane Čchon Su Poku.
- Jdeme. - Nechte mě.
Nechte mě!
Nevylézejte.
Otče.
Je mi líto, že ti tohle musím říct.
Čcho Čchol Kang, který zmizel během nehody při převozu,
je tím, kdo zabil mého bratra.
A chce dostat ženu, kterou miluju.
Teď jsme si naprosto jistí, že utekl do Jižní Korey.
Nemůžu jen tak nečinně sedět.
Nemůžu dovolit, aby ublížil dalšímu člověku, kterého miluju.
Pokud se to stane znova,
do konce života si to neodpustím.
Do střídání posádek zbývá měsíc.
Slibuju, že se do té doby vrátím.
Nedělej si starosti.
Co se stalo?
Víš o něm něco?
Není lehké zjistit,
kde je,
nebo se s ním spojit.
Jestli se něco stane i Čong Hjokovi, nepřežiju to.
Nebudu mít důvod žít.
Ten nevděčník.
Když zjistí, co udělal,
zničí to celou rodinu i mě.
Toho se bojíš?
Po všech těch slzách
je tvá pověst důležitější než tvé dítě?
Nedopusť, aby kvůli tvé pozici zemřel další můj syn.
Když se to stane, zabiju se.
Zůstaň si na tom vysokém postu sám až do smrti.
Bože, Čong Hjoku...
Je to nastavené. Chtěla jste zaznamenat svůj otisk prstu, že?
- Ano. - Vteřinku.
A je to.
Zkuste si to.
Je to nastavené.
Chci tam i jeho otisk.
Můj?
Ale já brzy odjíždím.
Stejně to udělejte.
Vím, že brzy odjíždíte,
ale když jste tady, budete všude chodit se mnou.
Tak co kdybychom trochu změnili váš styl?
Nemyslím si, že je to nutné.
Ne moc. Jen trochu.
Co to děláte?
V zimě musíte před nastoupením zaklepat na auto.
Někdy si do motoru vlezou zvířata, aby unikla zimě venku.
Ale tohle je podzemní parkoviště
a ani není zima. Nejsou tady zvířata.
Podívejme se.
Proč jste tak překvapený? Vy jste klepal.
Nečekal jsem to.
Protože tohle je podzemní parkoviště a není zima.
Ale je skvělé, že jste to udělal.
Od teď budu vždycky v zimě klepat na auto...
Co se děje?
Co budu dělat?
Vy brzy odjedete,
ale já tady budu sama
a budu v zimě klepat na auto.
A kdykoli to udělám,
vzpomenu si, jak jste mě to učil.
Zatímco jste tady,
neměl byste nic dělat.
Nevytvářejte vzpomínky, které mi vás budou připomínat.
Pokusím se...
nic nedělat.
Jdeme.
Je čas se stát Jihokorejcem.
Vítejte.
Zkuste si tohle.
Proč? Stačí mi to, co mám teď na sobě.
Ale mně ne. No tak.
- Odveďte ho. - Tudy prosím.
Opravdu vám to sedí.
Nebudete muset nic zkracovat.
Jako by vám to šili na míru.
Tahle barva nesedí každému.
Ale vám úplně perfektně.
Nejsem si jistá.
Nemáte něco jiného?
Co třeba tohle? Zkuste si to.
Neuvěřitelné.
To je úplně na vás.
Sedí vám to naprosto perfektně.
Když se v tomhle vyfotíte, budete vypadat lépe
než modelové.
Mohl byste se otočit?
Zezadu to není tak hezké.
Co třeba něco jiného?
Zkuste si tohle.
Musí to být těžké. Vašemu manželovi sluší všechno.
„Manželovi“?
To není můj manžel.
Vypadáme jako manželé?
Takže zatím je to jen přítel.
Závidím vám.
Tak rozkošně se na vás díval.
Je tak sladký.
No...
Vždycky
není tak roztomilý.
To, co si zkoušel předtím...
- Ano. - ...to, co přinesl teď,
- tohle... - Ano.
...a tohle.
A ráda bych koupila košile ve všech barvách. Všechny.
- Tady. - Ano.
Počkejte.
- Co to děláte? - Co tím myslíte?
Říkala jsem vám, že jsem vlaštovka.
A ne jen tak ledajaká. Superluxusní.
A vy jste šťastný farmář, který jí zachránil život.
Začneme s touhle černou kartou otvírat vaše dárky.
- Všechno dohromady. - Ano, madam.
Děkuji.
Podívejte. Ten je tak hezký.
- Jak mu to sluší. - Vyfoť ho.
Děkuji.
Čong Hjoku, když už jsme tady, co kdybyste se dal ostříhat?
Co to děláte?
Pojďme.
Ještě počkáme, než vyjdou s tím dítětem.
Děkuji.
- Paní Junová. - Ou.
Toto je I Hjok, můj bodyguard.
- Co? - Ale vy jste bodyguardy nesnášela.
- Je to jen na čas. - Na čas, aha.
Ten osobní bodyguard znamená,
že to zase začne?
- Co? - Randění.
Když nám dáte vědět předem, stihneme se připravit.
Je to atlet nebo nějaká celebrita?
Řekněte nám jen něco obecného.
Nevím, o čem to mluvíte.
Uvidíme se později na schůzi.
Jdeme, Hjoku.
Budeme mít plno práce, co?
Určitě, na sto procent.
Ne že bych měla za sebou hodně skandálů.
Neptal jsem se.
Můj život byl nudný.
Nemohla jsem jít na oběd s rodinou
nebo si vyrazit s kamarády.
- Proto jsem se vídala s jinými a... - Začala randit.
To není pravda.
Stačilo si dát s někým oběd a už jste byl v novinách
a když jste se prošel kolem řeky Hangang, hned o vás mluvili.
- Dobře. - Ale...
to už asi dělat nebudu.
Jsem teď vybíravá.
Kvůli vám.
Vážně?
Ten mrakodrap vážně patří té ženské?
Tak moc se vychloubala, kolik má peněz,
a nakonec to nebyly jen báje.
Měl jsem jí říct, že chci 100 miliónů wonů, ne kukuřici.
Jdeme dovnitř.
Ten, kdo vypadá nejvíc jihokorejsky, by měl jít první.
- Kwang Pome. - Ano.
Jdeme.
Jak vám můžu pomoct?
Jdeme za soudružkou...
Tedy, chceme se sejít s předsedkyní.
Máte s ní domluvenou schůzku?
Pokud nemáte domluvenou schůzku, tak to nepůjde.
Promiňte.
Nejprve vás identifikujeme
a pak vám pomůžeme vyplnit žádost o setkání.
Poslechněte.
Přijdeme jindy. Že?
- Bratře. - Jistě, bratře.
Nevšimli si, že?
Čchi Su, kde ses naučil jihokorejský přízvuk?
- Znělo to přirozeně? - Bylo to perfektní.
Zněl jsi jako Jihokorejec.
Hej, Ču Moku. Tobě to taky šlo.
- Vážně? - Ano.
Odkud máš ten náhrdelník?
Koupil mi ho manžel.
Opravdu?
Odkud máš tu kabelku?
Ještě ani nejsou v obchodech.
Takhle nádherný výrobek
se musí koupit co nejdříve.
Takže jsem požádala manžela, aby mi ji sehnal.
Opravdu?
Ty boty mi nejsou povědomé.
Tyhle?
Můj manžel je tak milý.
Stále by mi něco takového kupoval.
Už mě to unavuje.
Co té Tan vlastně tak trvá?
Celým Pchjongjangem se šíří zprávy,
že se zase odložila její svatba.
- Opravdu? - Říkala jsem vám to.
Neříkala jsem vám, že jsem viděla Ri Čong Hjoka s nějakou ženskou
v hotelu Pchjongjang a že to bylo podezřelé?
Znamená to, že proslulou So Tan někdo odkopl?
Proslulou, ale no tak.
Nemyslíš, Terriusi?
Co se děje?
Ten hloupý pes se najednou počůral.
- Utři si to tímhle. - Bože, smrdí to.
Jak se vám daří?
Ahoj.
Kam? Kam bych měl jet?
Kam bych měl jet?
To je šílené...
Tan, proč jsi přišla tak pozdě?
Nemusíš žádat o povolení manžela
a nevisí na tobě děti.
Bála jsem se, že budeš příliš vyčerpaná.
Ale jsi tady a celá vyparáděná.
Ulevilo se mi.
Co tím myslíš?
Tan.
Nemusíš to před námi hrát.
Řekni nám o tom.
Odvolali jste zasnoubení, že?
Ri Čong Hjok je z mocné rodiny, ale k čemu to je?
- Má pravdu. - Má pravdu.
Zatímco se spolužačky vdávaly,
ty jsi celou dobu čekala na něj
a teď už jsi na vdávání stará.
Manželství není nic až tak světoborného.
Doma mám manžela,
který mě miluje a který se stará jen o mě. Až mě to unavuje.
Naprosto souhlasím.
Ale na světě je stále více a více lidí,
kteří umírají sami,
což je hrozné.
- To je pravda. - Přesně.
Jen mám strach, abys takhle neskončila.
Čin Suk.
Ano?
Má se Song Tok dobře?
Má se dobře, samozřejmě.
Fajn.
Říkával, že beze mě nemůže žít
a že umře, když si ho nevezmu.
Tak jsem se bála, že možná opravdu umřel.
Naštěstí jsi souhlasila ty a on se má dobře.
Ulevilo se mi.
Bože, je to horké.
Ta káva je opravdu horká.
Pana Čchona chytili taky. Nemůžu teď jet na letiště.
Můžou tam mít napsané moje jméno.
Soudružko operátorko, nemohl bych
u vás na chvíli zůstat?
Haló?
Prší? Vypadá to, že to nějakou chvíli potrvá.
Můj manžel říkal, že mě přijede vyzvednout.
Můj manžel by tady taky měl brzy být.
Ach bože.
Kdo je to?
Měla bych jít.
Už?
Máš deštník?
Měj se.
Je namyšlená až do konce.
Všechny nás vyzvednou manželé,
ale ona musí odejít sama, jak ubohé.
- Proto asi odešla dřív. - Určitě.
Hej, možná to tak není.
- Co? - Podívejte.
Páni.
- Bože. - Je tak sladký.
Podívejte na to.
- Bože. Kdo je to? - Páni.
- Bože. - No teda.
- Neuvěřitelné. - Co se to proboha děje?
Asi jsem vás právě zachránil.
Nechte těch keců.
Máte v autě nějaká cukrátka?
Vy to slovo znáte? Odkud?
Není důležité, odkud ho znám.
Asi máte pravdu.
Důležité je, že v pochmurných dnech potřebujeme sladké.
Jako čokoládu a bonbóny.
- Máte něco? - Ne, nemám.
Máte tady potraviny?
Hej, pojďte sem.
OSTRAHA
Ahoj.
Najíme se spolu.
Dneska budeme mít schůzi dlouho do noci.
Najím se s předsedkyní Junovou...
Ještě nic neví.
Nikdy nejí s ostatními.
Očividně ještě nezná žádná pravidla.
Asi ne. To je zlé.
Paní Junová jí vždycky sama.
Nemá u jídla ráda společnost.
Tuhle barvu nemá ráda.
Nesnáší ji.
Líbila se jí.
Ne, nelíbí.
Nic o ní nevíte.
Nemyslím, že o ní nic nevím.
Co je to s vámi?
Je citlivá jako kočka.
Sní jen vajíčka, která se vařila osm minut a 27 sekund.
Když dostane vajíčka vařená osm minut a 30 sekund,
řekne, že jsou suchá.
Hned to vycítí.
Měl byste si pořádně nastudovat její vkus,
abyste tady déle vydržel.
Berte to jako radu od starších a pamatujte si to.
Vím málo o vašem vkusu?
Co tím myslíte?
Vaši zaměstnanci toho očividně ví hodně.
Dokonce ví, jaká vajíčka máte ráda.
To není důležité.
Nikdo nezná můj vkus lépe než vy.
A co se vám tedy líbí?
Vy.
Říkala jsem vám to, když jsme se potkali poprvé.
Že jste přesně můj typ.
Proč se tváříte, že o tom nevíte?
Tady budete bydlet, až se vdáte?
Nikdy mě nenapadlo, že první muž, který sem vkročí,
budete vy.
To nenapadlo ani mě.
Nemáte kam jít, tak vás tady na pár dní nechám.
Ale ne na dlouho.
To ne. Už jsem vám to říkal.
Měl jsem dneska odletět,
ale kvůli jistým okolnostem musím ještě pár dní zůstat.
Ale déle tady zůstat nemůžu.
Nenechte tady po sobě žádné stopy.
Budete tady jen dýchat.
Dobře.
Půjdu.
Vezmu si to auto.
Za deset minut zhasněte.
Mohla by tady být náhodná domovní prohlídka.
To jen tak odjedete? Nemáte hlad?
Já jo.
Dala byste si instantní nudle?
Tohle je poprvé, co jím instantní nudle sám se ženou.
Nic si od toho neslibujte.
To ne.
Z instantních nudlí vyplývají jisté věci.
Jaké věci?
„Nedala byste si instantní nudle?“
To v Jižní Koreji neřekneme jen tak někomu.
Já jsem v pohodě,
ale kdyby vám to řekl
někdo jiný, musíte to
nekompromisně odmítnout.
Proč bych to měla odmítat?
Líbí se mi to.
Co? Co se vám líbí?
Instantní nudle? Ten člověk?
Nebo...
já?
Proč se usmívala?
Jsem vtipný?
Ale to nebylo tak vtipné.
Proč mě to
tak zajímá?
Fajn.
Zeptám se jí.
Zavolám jí jako chlap.
Zeptám se jí, proč se usmívala. Je to jednoduché.
Volané číslo je nedostupné.
Šla spát?
Tak brzo?
Možná ještě není doma.
Proto mi to nebere?
Nebo mě prostě ignoruje?
Proč?
Hraje si na nedostupnou?
Čím to je?
Ještě jste neviděla ten zmeškaný hovor?
Už je světlo.
Vstává pozdě?
Nebudu zvědavý.
Vždyť o nic nejde.
To je tím, že poslední dobou dost nejím.
- Haló. - Proč jste mi volal?
Já? Volal jsem vám?
To jsem nevěděl. To byl asi omyl.
Zavolala jste mi,
hned jak jste vstala?
Tak to nechte být.
Počkat!
Chcete si o něčem promluvit?
Co dneska děláte? Tedy...
Co dneska dělám já?
Proč se mě ptáte?
Nemám nikoho jiného.
Nikoho tady neznám.
Chci se vás na něco zeptat.
Měl bych přijet?
Je to trochu daleko. Ani nemám auto.
Vy jste si ho vzala.
- Takže? - Proč se nestavíte vy?
Haló?
Zavěsila?
Ne, neříkala, že by zavěšovala.
Přerušilo se to?
Je tady slabý signál?
Co se stalo?
Co je to se mnou?
Co je to sakra s váma?
Říkala jsem vám, abyste byl s Tan a postaral se o ni!
Mjong Un,
proč nezajedete do mého tábora a nezeptáte se mých vojáků?
Zeptejte se, jestli mě tam teď někdy viděli.
Co se Tan vrátila, jsem v táboře nebyl.
Tak jak vám mohlo uniknout něco takového?
Odvoláno zasnoubení So Tan, dcery majitelky
obchodního domu Pchjongjang.
Zpoždění svatby s Ri Čong Hjokem,
synem ředitele GPK,
způsobila aférka So Tan s jiným mužem.
Je ten „jiný muž“
ten, kterého jsem viděl?
Na to byste se jí měl zeptat!
Dobře. Nechte toho.
Tan. Něco bych s tebou chtěla probrat.
Něco, co viděl tvůj strýc...
Řekněte jí to vy.
Pamatuješ si toho muže, co jsme viděli v hotelu?
Soudruh Al, tak to bylo.
Alberto.
- Co s ním? - No...
Matka prý dneska na ranní schůzi
slyšela nějaké fámy.
- Řekněte jí to vy. - Vy pitomý...
No... Slyšela jsem,
že když jsi včera byla s kamarádkami,
přijel tě vyzvednou nějaký chlap.
Je to ten soudruh Al?
Mami.
Ano? Co se děje?
Jsem připravená. Řekni mi to.
Musím někam odejít.
Teď? Mám jít s tebou?
Asi ne.
Měj se.
Je to tady.
Co? Aférka?
Ne, láska. Tan se přece ještě
za Ri Čong Hjoka nevdala.
Aférka, to tak.
Pokud po tomhle její srdce dychtí,
tak ji podpořím.
- Vážně? - Ano.
No tak.
Vždyť ani nevíte, kdo to je!
Popravdě, koho to zajímá,
pokud Alberto není zloděj nebo podvodník?
Haló.
Pojďte ven.
Vy jste tady?
Na co zíráte?
Pojďte dolů.
Hned jsem dole.
Dejte mi deset minut. Ne, pět minut.
Máte tři minuty.
Mami.
Tvůj nejstarší syn má pro tebe neskutečné informace.
Jsem dneska unavená. Tak rychle.
Je to vážně neuvěřitelné. Jak to mám zkrátit?
Týká se to zmizení Se-ri
a jejího šťastného návratu po měsíci.
- Se-ri... - Byla v Severní Koreji.
Hej.
Co jste to říkali?
Severní Korea. Země, která je stále ve zprávách.
Dalo mu zabrat tuhle informaci získat.
Co to...
To ještě není tak překvapivé.
Víš, co je na tom nejvíc šokující?
Ten kretén Jun Se-hjong to věděl.
Ta hyena!
- Co? - I když to věděl,
tu informaci utajil.
Asi chtěl, aby má sestra na tom děsivém místě umřela.
To přesně chtěl.
Jsem si tím jistá.
Jak mohl zajít tak daleko, jen aby se stal dědicem?
Mami, je dobrý nápad dát tomu bezcitnému bastardovi
tolik moci?
- Jsi si tím jistý? - Ano, jsem.
Je tady muž jménem manažer O.
Je to Ku Sung-čunův informátor v Číně.
Zjistil jsem, že se párkrát sešel se Se-hjongem a Sang-ou,
takže jsem se v tom trochu vrtal a zjistil jsem tohle.
Manažer O nedávno přijel do Soulu.
Nevím, co chystá.
Možná se to týká návratu Se-ri,
takže to prošetřuju.
Pane.
To jsem aspoň slyšel.
Dneska večer? Jistě.
Čekají nás nějaké konverzace a kalkulace.
Kde se potkáme?
Koukněte na tohle.
Vyděsilo mě to, když jsem to viděla.
NÁDHERNÝ CHLAP S NÁDHERNÝMI ZPŮSOBY
Kdo to natočil?
Někdo to natočil telefonem a nahrál to tam.
Říkala jsem vám, že si musíte dávat pozor.
Netušil jsem, co se může stát.
Nedával jsem pozor. Prostě jsem držel dveře.
Bože. Lidi to stále komentují.
Ten vrátný v obchoďáku je tak milý.
To není vrátný. Jen gentleman.
Magnet na ženské.
„Magnet na ženské“. Co to znamená?
Že jste hezký.
Aha. Tohle.
To stejné je napsané i tady.
Užíváte si to?
Ne.
To je jedno.
Co to znamená „BDŽ“?
Nevím. Co to znamená?
„Boží dar ženám...“
Očividně vás to těší.
Chcete si sednout a přečíst si to?
Jistě.
Ne, zůstaňte stát.
Musím pracovat.
Čong Hjoku, musím pracovat.
Máte telefon?
Kde jste k němu přišel?
A kdo vám tady volá?
Dejte mi vteřinku.
Smluvil jste si schůzku s Čcho Čchol Kangem?
Na jakém místě?
Musím dneska večer někam odejít.
Kam?
Zjistil jste, kde je Čcho Čchol Kang?
Ještě ne.
Má schůzku se zprostředkovatelem, tak tam chci jít.
- Odvezu vás tam. Jdeme. - Ne.
Mohlo by to být nebezpečné.
Jste v Soulu, ne v Pchjongjangu.
Neměl byste tady chodit sám.
Vím, že to může být nebezpečné.
A právě proto nemůžete jít se mnou.
Když ho chytím, budu muset odjet...
dnes večer.
Hned potom?
Už vás nikdy neuvidím?
Nebude na to čas.
Ale i tak
nevíme, jak se ta situace vyvine.
Rozumím.
I tak...
chci
slyšet váš hlas,
když už vás neuvidím.
Dejte mi mobil.
Tohle je mé číslo.
Stáhla jsem aplikaci,
která ukazuje polohu nás obou...
jen pro jistotu.
JUN SE-RI
Bude v pořádku, že?
Jste v pořádku?
Dejte vědět, když netrefíte zpátky.
Přijedu vás vyzvednout.
OSTRAHA
Co dělá Zvířecí farma?
Měli by o mně napsat, když jsem taková milovnice zvířat.
VOLAT
AKTUÁLNÍ POLOHA JUN SE-RI SE-RIINA VOLBA
Nechoďte sem.
- Proč mi nezvedáte telefon? - Ri Čong Hjoku.
Jak milé
vás vidět v Jižní Koreji.
Nemyslel jsem, že přijedete. Jsem ohromen.
Proč máte tenhle telefon?
Jsem teď s Jun Se-ri.
Víte, že ani jeden z nás nemůže zavolat policii, že?
Nebudu čekat dlouho.
Zůstaňte ve spojení a hned přijďte.
- Kde jste? - To nemusíte vědět.
Sleduju vás.
Zvedněte i tu druhou ruku.
Když budete něco zkoušet, proženu té ženské kulku hlavou.
Dívejte se dopředu a jděte dál.
Když jí zkřivíte jediný vlas na hlavě,
zabiju vás.
Jistě. Říkejte si, co chcete, protože máte poslední příležitost.
Hej, Čcho Čchol Kangu!
Přestaňte blafovat!
Čong Hjoku, utíkejte.
Lže.
Má zbraň.
Jsem v pořádku, tak utečte.
PŘED 7 LETY
Sladkosti. Potřebuju nějaká cukrátka.
Je to výborné.
Když jste naštvaná nebo v depresi, zlepší vám to náladu.
Vidím, že nejste Korejka. Pardon.
Má na lepší.
Moc vám to spolu sluší.
Říkal jste, že půjdete do Čchongdam-dongu hledat Se-riin dům.
Zůstaňte stát.
Najít ty dva je těžší, než jsem myslel.
- Tan se večer nevrátila domů? - Proboha.
Myslíte, že jsem nic netušila? Co za člověka jste byl na jihu?
Když jsme se vyfikli, nemůže nikdo proti našemu vzhledu nic namítat.
A mám pro vás
malé překvapení.
Musím ji přivést zpátky, abych něco prokázal.
Chci prostě zůstat tady s vámi.
Překlad titulků: Adéla Macurová