EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
ALLE KARAKTERER, HENDELSER, ORGANISASJONER OG BAKGRUNNER ER FIKTIVE
Frøken.
-Er du på vei hjem? -Ja.
-Takk for arbeidet. -Kjør forsiktig.
Hei.
VAKT
Hva gjør du?
-Jeg går runden min. -Vi tar dette området.
Bare slukk lysene på kontorene.
Hvem er det? Jeg har ikke sett ham før.
Han koreansk-kinesiske fyren vi ansatte.
Kampsport til skyting, han er god på alt.
Jeg forstår.
Jeg har lett over alt etter deg.
Du bare sa du bodde i Cheongdam-distriktet i Gangnam, Seoul.
Du ga meg ikke en nøyaktig adresse.
Vet du,
jeg liker ikke drømmer som er slik.
For når jeg våkner
blir jeg så trist.
Selv om du ser på meg sånn gjør det meg ikke glad.
Men det er ikke en drøm.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Men hvordan kom du deg hit?
Og hva med ansiktet ditt?
Er du skadet?
Det går bra.
En gullgruve fra det japanske keiserdømmet.
Som er forlatt.
Vi kan regne med
at Cho Cheul Gang dro til Sør denne veien.
Men gruven er veldig gammel.
Og siden Cho Cheul Gang utvidet gruvegangen til Sør
er den svært ustabil.
Å gå gjennom en ti km lang passasje
såvidt stor nok for en person
vil ta minst 20 timer uten hvile.
Om du kommer ut like hel...
...finner du en naturlig hule som leder ut til havet.
Jeg kan tro alt annet,
men ikke når du sier alt er i orden.
Alt er i orden.
Det hendte ikke noe.
Han burde gjøre det når han kommer.
Hvorfor må vi gjøre dette midt på natten?
Hva om smaken forandrer seg fordi vi somlet?
Kjære.
Kom hit et øyeblikk.
POLITI
Jeg fant den!
Så...
Hva har skjedd?
Hvorfor er du her?
Hoppet du av
-fra Nord på grunn av meg? -Nei.
-Så er du her som spion? -Nei.
Så,
har du kommet for å bli?
Selvfølgelig ikke.
Jeg er bare på besøk.
Vel, du spaserte vel ikke over Han-elven.
Du kan ikke bare "besøke" Sør der du bor.
Og om det var så lett å komme seg over,
hvorfor satt jeg fast der så lenge?
-Det var ikke akkurat lett... -Vet foreldrene dine om dette?
Om faren din visste ble han rasende.
Hva fortalte du dem?
Jeg vil gjerne svare deg,
-så ikke still flere spørsmål. -Greit.
Cho Cheol Gang.
Han er her nå.
Hva?
Han skulle sendes til soning,
men han forsvant under transporten.
Og han kom hit for å finne deg.
Meg?
Så du kom...
...fordi du var redd for at Cho Cheul Gang ville skade meg?
På tross av alle farene? Du kom hit for min skyld?
Vel, ikke bare for din skyld.
Han er ikke bare ute etter å skade deg.
Han vil bruke deg til å sabotere meg, min far, hele familien.
Jeg kom for å stoppe det.
Ikke bare for å beskytte deg.
Om du bare er her en kort stund, når må du dra tilbake?
Så fort jeg finner ham,
selv om det er i kveld.
Så snart du finner ham?
Greit, jeg forstår.
Men om jeg er målet hans
så må beskytte meg være oppdraget ditt.
Og for å utføre det
må du være sammen med meg.
Tett ved siden.
Kom igjen, vi drar.
Jeg er ikke kald.
Det er ikke derfor.
Du forstår, Sør er et skummelt sted.
Du er omgitt av overvåkingskameraer og smarttelefoner.
Og det raskeste Internett verden.
Om fjeset ditt blir fanget opp
tar det 30 minutter før hele landet har sett det.
Så du må dekke over ansiktet.
Det skjer ikke, men du må ikke bli sett.
Og samtalene våre også.
Sikkerhetstjenesten og politiet
vil gå av skaftet om de hørte oss nå. Det er livsfarlig.
Vi har nok ikke noe valg.
Dessverre må vi sørge for at ingen andre enn jeg kan se deg,
og at ingen kan høre når vi snakker.
Så vi må finne et lukket rom
bare du og jeg vet om og holde oss der.
La oss dra.
Jeg skal gjemme deg.
Vel...
Det er her jeg bor.
Føl deg som hjemme.
Jeg har alt jeg trenger.
Vil du vaske deg først?
Hva er i veien? Jeg tenkte du var sliten.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Det er pinlig.
Vel...
Jeg gjør det senere. Du trenger ikke å spørre meg om det.
Er du ikke sulten? Vil du ha noe å spise?
-Hva spiser du? -Oi, du skremte meg.
Du skrøt slik av at du var rik.
Hvorfor eier du ikke mat i huset?
Vel...
Nevnte jeg det ikke?
At kallenavnet mitt var frøken Kresen?
Det er så godt.
Men du er ikke kresen.
Samme hva jeg spiste tok jeg sjeldent mer enn tre biter.
Siden jeg traff deg
har jeg ikke sett deg ta mindre enn tre biter av noe.
Det var under spesielle omstendigheter.
Jeg trodde jeg aldri kom til å spise igjen
så jeg slukte alt jeg kunne.
Vi kan bestille noe. Si meg hva du vil ha.
Pizza? Kinesisk mat?
Sprøstekt kylling?
Hvorfor er det så mange kylling-restauranter i Sør?
Så mange som spiser kylling.
Koster det mye?
Hvem bryr seg? Jeg vil ikke en gang ta opp lommeboken.
Kom igjen, da. Hva gjør dere?
Hei, kamerat!
PERFEKT GRILL OLIVEN-KYLLING KAFE
"Kamerat"? Har du glemt hele briefingen?
Himmel, folk kan høre deg.
Da snakker jeg heller slik som dem.
Bror.
Man Bok, jeg må først tale ubesværet.
Vel, greit. Snakk i vei.
Personlig mener jeg at vi burde anse kyllinglår
som våre forfedres fiender og tilintetgjøre dem ved å spise dem.
Men vår rikdom er begrenset.
Det ville vært tjenelig om vi fant kaptein Ri raskt.
Men i motsatt fall trenger vi mye penger under oppholdet.
Så vi burde være sparsomme, eller hva?
Levering til deg!
Spis, da.
-Hva er det nå? -Jeg hørte det er slik man gjør det her.
Om verten tilbyr deg mat
skal du gi den første biten til dem.
Det er visst vanlig bordskikk.
Hva er det du sier?
Og hva er det med det blikket?
Jeg kan ikke tro det.
At du sitter her
og spiser sammen med meg.
Hvordan går det med deg og familien?
Det går fantastisk. Du var vel bekymret for det.
For å være ærlig var jeg det også,
men du hadde rett.
-Virkelig? -Ja, du hadde fullstendig rett.
Samme hvor mye vi hater hverandre så er vi familie likevel.
Vi sloss fordi vi ikke orket hverandre,
men da jeg kom tilbake i live
var de glade for å se meg igjen.
Så alt er bra nå.
Jeg er lettet.
Alt har gått fint med meg.
Jeg tenkte det ville vært hyggelig å fortelle deg hvor bra det går,
men jeg kunne jo ikke bare sende en e-post eller ringe.
Men du er her.
Jeg er så glad jeg kan fortelle deg det.
Så du ikke trenger å bekymre deg
når du drar tilbake.
Ikke vær redd.
I den Koreanske Republikken er jeg ikke hvem som helst.
Og bygningen har et godt sikkerhetsopplegg.
Hva? Hva gjør de her så sent på kvelden?
Hvem er de?
Min nest eldste bror og kona hans.
Hvorfor er de her så sent?
Spis. De ringer et par ganger til, så går de hjem.
-Er hun ute? -Jeg er sikker på hun er hjemme.
Hun ignorerer oss.
Jeg kan koden hennes.
Slå den inn, da.
Hvor godt er sikkerhetsopplegget?
Bare gå inn på soverommet. Ta med jakken.
Pokker.
Hva gjør du? Dette er et innbrudd.
Slapp av. Jeg er broren din.
-Hei, hvor... -Hvorfor blokkerer du telefonene våre?
Hvem sa du kunne komme inn?
Hvorfor er dere her? Hva vil dere?
Se-ri.
Vi vet alt.
-Om hva? -Vi vet hvor du var
da vi ikke hørte fra deg.
Du vet det ikke engang jeg vet?
Slutt å spill dum. Jeg orker det ikke.
Du var i Nord-Korea.
Du er en kjendis.
Hva tror du ville skjedd om det kom ut?
"Det var en ulykke. Jeg husker ingen ting."
Ingen vil tro på en slik unnskyldning.
Jeg forstår ikke hva du vil frem til.
Enkelt og greit, da.
Spillet er over. Jeg har arvet fars stilling
og er styreleder i Queens-gruppen.
Så ikke finn på noe.
Jeg vet at du ikke bare gir opp.
Men om du finner på noe for å vinne over pappa...
Å begrave noen levende er ikke noe problem nå om dagen.
Forstår du meg nå?
Det er mye jeg kan gjøre så du aldri kan gå
med hevet hode igjen.
Se-hyeong.
Jeg vet fremdeles ikke hva du mener,
så vennligst bare
gå din vei.
Må du late som ingen ting?
Ikke tro at vi sier dette uten beviser.
-Vi har bevis. -Hva tror du?
De er sjeleglade for at du er i live.
Virkelig? Hvem? Mamma? Pappa?
Alle sammen, hørte jeg.
Fra foreldrene dine til brødrene dine.
Vi har flere opptak.
Vi har bilder også. Det finnes nok av bevis.
Greit.
Så i følge det du sier
dro jeg til Nord-Korea og møtte Gu Seung-jun.
Og dere visste om alt.
-Det stemmer. -Og jeg antar...
...at dere ikke prøvde å få meg hjem igjen.
-Hva? -Ville du jeg skulle bli der?
Eller håpet dere på
at jeg ville dø?
Jøss, hva er det hun sier nå?
Selvfølgelig tenkte vi på å få deg hjem.
Men dette
er en viktig sak.
Om vi ikke er forsiktige kan hele familien få problemer...
Det sies at det er tre typer mennesker du aldri må glemme.
De som hjelper deg når du sitter fast.
De som lar deg i stikken.
Og...
...de som satt deg i klisteret.
Det er derfor
jeg aldri vil glemme dere to.
Truer du oss, eller?
-Våger du å true... -Kjære.
I dag bør vi bare gå.
Hei.
Kjenn din besøkelsestid.
Du var heldig og kom tilbake i live,
så vær takknemlig og ikke lag problemer.
Jeg advarer deg ikke igjen.
Bare...
...ikke si noe.
Jeg er for flau.
Jeg skal ikke si noe.
Dette er bedre.
Det er stille.
Og varmt.
Dette gjør meg på et vis...
...mindre sint.
Men jeg er sint.
Jeg var så sint jeg nesten glemte alt og stormet ut.
Men...
...ikke glem...
...at den du aldri må glemme
ikke er noen du hater, men den du liker.
Holder du fast ved noen du hater
får hjertet ditt
arr og skader.
Da lider bare du.
Og jeg vet du hater å tape mer enn noen andre.
Det gjør jeg.
Jeg er en forretningskvinne. Å tape er det verste jeg vet.
Så la bare de du liker komme inn på deg.
Så kan du spise og sove godt igjen.
Selv om...
...den personen ikke er sammen med meg?
Ja.
Du har rett.
Man må spise og sove godt for å beholde helsen.
Og man må være frisk og rask om en vil vinne.
Når jeg tenker på det
er det mer lønnsomt også.
Det lønner seg.
Tror du Sør-Korea visste vi kom
og slo på alle lysene samtidig?
Det kan ikke stemme, vel?
Står alle de lysene på hele natten?
Slår de dem ikke av?
Jeg trodde ikke det var akkurat slik som i dramaseriene.
Jeg kunne ikke tro det.
Om det alltid var lyst som dette
kunne U Pil gjøre leksene sine hver eneste dag.
Så fint det ville vært.
Jeg undrer
hvor kaptein Ri er nå, blant alle de bygningene.
Jeg undrer heller
hvor vi skal sove i natt
der nede mellom alle bygningene.
KULLFYRT SAUNA
Om Himmelen finnes, må den være slik.
Jeg skulle ønske jeg kunne ta med moren min hit en gang.
Da jeg så det i seriene trodde jeg ikke det ville være så bra.
Men det er supert.
Kamerater.
-Jeg mener, venner. -Ja.
Dere er for lemfeldig angående kapitalismen.
Ikke bli forledet av den fine, varme følelsen.
-Ja, sersjant. -Ja, sersjant.
I dag betalte vi dyrebare 12 000 won per person for å komme inn hit.
Sørg for å nyte varmen og ikke sløse bort pengene
slik at vi kan utføre oppdraget vårt i den kalde vinden i morgen.
Forresten,
jeg er sulten.
Som jeg sa,
vi betalte dyrebare 12 000 won per person for å sitte her...
Hvordan?
Jeg har alle pengene.
Jeg aner ikke.
Butikk-eieren ga dem til meg og sa at hun ikke ville ta i mot kontanter.
Virkelig? Hun ga dem til deg gratis?
Ja.
Hun bare sa jeg måtte vise henne denne.
Kapitalismen er jammen storsinnet.
Gwang Beom,
kanskje hun ga dem til deg gratis fordi du ser godt ut.
Da burde jeg forsøke også.
La oss spise.
Takk for maten vi får.
Forsiktig. Det er varmt.
Ta dette.
SKOSKAP HERRER
HERREBAD, KVINNEBAD
Vi betalte 12 000 won per person for en slik luksus.
Det var ikke et dårlig bytte.
-Sannelig ikke. -Nei.
Unnskyld meg.
Du må sjekke ut armbåndet.
En av dere fikk skrubbingen.
Det blir 137 000 won i alt.
Hvem ble skrubbet?
Du er så vakker.
Du er her.
Himmel, Wol Suk.
Du er vakker.
Snakk for deg selv.
Med bare litt pynting kan du se så sofistikert ut.
Vi burde gjøre dette oftere.
Ikke sant? Vi sminker oss aldri,
men når vi gjør det kan vi bli så vakre som skuespillerinner.
-Det er sant. -Ikke sant?
-Å, du. -Yeong Ae!
-Se hvem som er kommet.
Himmel.
Yeong Ae,
du har kledt deg så flott at alle menn du ser vil blø neseblod.
Å, kom igjen. Pølsesnakk.
-Det er det ikke. -Aldeles ikke.
Jeg trodde våren kom spaserende inn midt på vinteren.
Jeg også.
Forresten, er spåkonen virkelig så god?
Hun er god.
I de siste fem årene har hun hatt helt rett
om min manns forfremmelser.
-Forfremmelser? -Forfremmelser?
De siste fem årene har han ikke fått en eneste en.
Hun er god.
Dere tok ikke med dere noen andre, vel?
Ikke tale om. Ikke vær bekymret.
En av oss holder også vakt utenfor.
Så kysten er klar.
To av oss ble tatt denne uken.
Jeg kan ikke sove, så redd er jeg.
Men du er spåkone. Kan du ikke se din egen fremtid?
Å, hør her.
Hun tjener en sørkoreansk ånd.
Så hun er ikke så flink til å forutsi det som har med
inspeksjoner eller fengsel å gjøre.
-Er det sant? -Ja.
Men angående penger, dine barn,
din manns forfremmelser, og helsen din
har hun peiling.
-Det stemmer. -Selvsagt.
Så...
...kan du si meg hva jeg skal gjøre for å få min sønn til å gjøre leksene?
Jeg vil så gjerne at han skal studere medisin.
Medisin? La meg se.
Jeg hører ingenting.
Så lenge ånden kan høre den,
spiller det ingen rolle.
-Selvsagt. -Så sant.
Om de hører bjellen blir det inspeksjon.
-Selvsagt. -Så sant.
Dere er i trøbbel.
En sørkoreansk dialekt.
Mannen din dro til et sted langt borte.
-Himmel. -Guri.
Han er i Pyongyang i en måned på et oppdrag.
Han er ikke i Pyongyang. Han reiste lenger enn det.
-Hva? -Hva?
Han kan nok ikke komme tilbake.
-Hva? -Hva?
Hva mener du?
Hvorfor kan han ikke komme tilbake?
Du har annet å bekymre deg over.
Jeg?
Det blir et blodbad i denne landsbyen.
"Blodbad"?
Jeg er så redd.
Jeg vil ha noe søtt.
Her er noe søtt.
Hva gjelder det?
Hva gjør du?
Kom deg vekk! Ikke legg hånd på meg!
-Hva er det dere gjør? -Ta ham.
Hva i himmelens navn gjør dere nå?
Slipp meg!
-Hva er dette? -Ta ham.
La meg være.
Slipp meg!
Pakk sakene dine.
Hva? Pakke hva?
-Skynd deg! -Hva skjer?
Cho Cheol Gang beskyttet oss, men nå er han tatt.
Tatt? For hva?
Alt sammen.
Til og med feriehuset er ferdig.
Så?
Det var en ulykke med fangetransporten
og vi vet ikke om han er i live.
Det jeg vet sikkert er at vi er dødsens om vi blir tatt her.
Døde?
Hva i all verden foregår?
Det er på grunn av Ri Jeong Hyeok.
Om du ikke hadde hjulpet ham
så hadde ikke Cho Cheol Gang blitt tatt.
Skylder du på meg igjen? Er det min feil?
Det er min feil.
Du forlater meg ikke, vel?
Hei, bror. Ikke la meg i stikken.
Bare pakk sakene dine!
De er pakket allerede.
Mr. Cheon Su Bok.
-Bli med oss. -Slipp meg.
Slipp meg!
Ikke kom ut.
Far.
For det jeg nå må informere deg beklager jeg dypt.
Cho Cheol Gang, som forsvant etter fangetransport-ulykken,
er mannen som drepte min bror.
Og han leter nå etter kvinnen jeg elsker.
Siden bevisene entydig fastslår at han har rømt til Sør-Korea,
kan jeg ikke sitte passivt og vente.
Jeg kan ikke igjen la ham skade den jeg elsker mest.
Skjer det nok en gang
kan jeg ikke tilgi meg selv så lenge jeg lever.
Det er en måned igjen til kompani-rullering.
Jeg sverger å komme tilbake innen det.
Ikke vær bekymret.
Hva er det?
Har du hørt fra ham?
Det er ikke lett
å finne ham
eller å ta kontakt.
Om noe skjer med Jeong Hyeok også, kan jeg ikke leve.
Det er det ingen grunn til.
Utakknemlighet.
Når de finner ut at han dro dit
er hele familien og meg selv ferdig.
Er det hva du bekymrer deg for?
Etter alle tårene
kommer likevel ry og rykte før ditt barn?
Ikke la stillingen din koste min sønns liv enda en gang.
Om du gjør det dreper jeg meg selv straks.
Bli i den høye stillingen din alene til den dagen du dør.
Himmel, Jeong Hyeok...
Det er klart. Du ville registrere fingeravtrykket ditt, ikke sant?
-Ja. -Vent et øyeblikk.
Alt i orden.
Se om det virker.
Da er alt klart.
Jeg vil registrere hans også.
Mitt?
Men jeg drar snart igjen.
Gjør det likevel.
Jeg vet du drar snart,
men mens du er her må du være sammen med meg.
Så hva med å forandre stilen din litt?
Jeg mener det ikke er nødvendig.
Ikke så mye. Bare litt.
Hva gjør du?
Om vinteren må du banke i bilen før du setter deg inn.
Noen ganger trekker smådyr inn i maskinrommet for å varme seg.
Men dette er en garasje,
og det er ikke kaldt. Det er ingen dyr her.
Se på deg.
Hvorfor er du overrasket når det var du som banket?
Jeg regnet ikke med å se en.
Siden det er en garasje, og det ikke er kaldt.
Men det var fint du gjorde det.
Fra nå av banker jeg på bilen om vinteren...
Hva er i veien?
Hva skal jeg gjøre?
Du drar snart
og jeg er igjen alene
og banker på bilen hver vinter.
Hver gang jeg gjør det
minner det meg på deg, siden du lærte meg det.
Mens du er her
synes jeg ikke du skulle gjøre noe.
Ikke gi meg minner så jeg må minnes deg.
Jeg skal prøve...
...å ikke gjøre noe.
La oss dra.
Det er på tide å bli sørkoreaner.
Velkommen.
Prøv dette.
Hvorfor? Jeg synes klærne jeg har på meg er helt greie.
Det synes ikke jeg. Sett i gang.
-Følg ham inn. -Denne vei.
Den passer veldig bra.
Vi trenger ikke legge opp noe.
Det ser ut som den er skreddersydd.
Ikke mange kler denne fargen.
Den er perfekt til deg.
Jeg er ikke sikker.
Finnes det noe annet?
Hva med denne? Prøv den på.
Utrolig.
Den er din.
Jeg mener, se så perfekt den sitter.
Om du tar bilder av deg i denne vil du se bedre ut
enn modellene.
Kan du snu deg rundt.
Den er ikke så fin på baksiden.
Er det noe annet?
Prøv denne.
Det må være vanskelig for deg. Ektemannen din ser jo flott ut i alt.
"Ektemann"?
Å, nei, han er er ikke det.
Ser vi ut som et gift par?
Da er han vel bare kjæresten din foreløpig.
Jeg er så sjalu.
Han så etter deg så blygt i stad.
Han er så herlig.
Vel...
Han er ikke
så kjælen hele tiden.
De han prøvde tidligere,
-Ja. -den han tok med nå,
-denne, -Ja.
og denne.
Og jeg vil ha skjortene i alle fargene. Alle sammen.
-Her. -Ja.
Vent.
-Hva gjør du? -Hva mener du?
Jeg sa jeg var en svale.
Ikke en vanlig svale. Jeg er en luksus-svale.
Og du er den heldige bonden som redde livet hennes.
La oss åpne presangene dine med dette svarte kortet nå.
-Sett alt på kortet. -Ja visst.
Mange takk.
Takk.
Se. Er han ikke vakker?
-Han er så pen. -Ta en bilde av ham.
Takk.
Siden vi er her likevel, skal vi ikke klippe håret ditt også?
Hva er det du gjør nå?
Kom igjen.
Vent til ungen kommer ut.
Tusen takk.
-Ms. Yoon. -Hei.
Dette er Lee Hyeok, min livvakt.
-Hva? -Men du hater livvakter.
-Han er bare midlertidig. -Midlertidig, jeg forstår.
Betyr det faktum at du har leid inn en personlig livvakt
at det begynner igjen?
-Hva begynner? -Stevnemøtene.
Om du sier i fra til oss blir det lettere for oss å forberede.
Er det en atlet eller en kjendis?
Bare gi oss en pekepinn.
Jeg aner ikke hva dere snakker om.
Vi snakkes senere på møtet.
Vi går, Hyeok.
Vi får det travelt, ikke sant?
Ja, garantert.
Det var ikke så mange skandaler.
Jeg spurte ikke.
Livet mitt var kjedelig.
Jeg hadde ikke familie å spise med
eller venner å være sammen med.
-Så jeg traff andre og begynte... -Med stevnemøtene.
Nei, det er ikke sant.
Å bare spise middag med noen ville havne i sladderspaltene,
og å spasere langs Han-elven sammen med noen ble snakket om.
-Greit. -Men...
Jeg tror ikke jeg kan gjøre slikt lenger.
Jeg har blitt kresen.
På grunn av deg.
Virkelig?
Hun eier hele denne skyskraperen?
Hun skrøt slik av at hun var rik,
og så var det ikke bare pølsevev.
Jeg skulle ha valgt 100 millioner won i stedet for mais.
La oss gå inn først.
Den som ser mest sørkoreansk ut bør gå først.
-Gwang Beom. -Ja.
Vi går inn.
Hva kan jeg hjelpe med?
Kan jeg hjelpe deg?
Vi vil gjerne møte vår kamerat...
Jeg mener, vi vil møte styrelederen.
Har du en avtale med henne?
Du kan ikke møte henne uten en avtale.
Unnskyld meg.
Vi kan sjekke ID-papirene deres
og så hjelpe dere med å fylle ut en søknad om et intervju.
Hør her, da.
Vi kan komme en annen gang. Ikke sant?
-Bror. -Selvsagt, bror.
De la vel ikke merke til noe?
Chi Su, når lærte du sørkoreansk dialekt?
-Hørtes den naturlig ut? -Den var perfekt.
Jeg trodde du var sørkoreaner.
Ju Meok. Du var ikke så verst du heller.
-Virkelig? -Ja.
Hvor fikk du halskjedet fra?
Det fikk jeg av min mann.
Er det sant?
Hva med denne vesken?
De er ikke ute i butikkene enda.
Et vakkert produkt som dette
burde bli kjøpt så tidlig som mulig.
Så jeg fikk min mann til å skaffe en.
Er det sant?
Forresten, har jeg sett de skoene før?
Å, disse?
Min mann er så herlig.
Han kjøper slike ting til meg hele tiden.
Jeg er litt lei av det.
Si meg, hvorfor er Dan så sen?
Ryktene om at bryllupet er utsatt igjen
sprer seg over hele Pyongyang.
-Er det sant? -Som jeg sa.
Jeg så en ukjent kvinne og Ri Jeong Hyeok
på vei inn på Pyongyang Hotel.
Betyr det at den berømte Seo Dan ble dumpet?
Berømt, du.
Hva synes du om det, Terrius?
Si meg, hva er i veien?
Den dumme hunden tisset på meg.
-Tørk med dette. -Æsj, det stinker.
Hvordan går det?
Hei.
Hvor? Hvor skal jeg dra?
Hvor skal jeg dra?
Dette er galskap...
Dan, hvorfor er du så sen?
Du har jo ikke en mann du må spørre
eller et bortskjemt barn.
Jeg bekymret meg slik for at du var for sliten til å komme.
Men her er du, flott i tøyet.
Jeg er så lettet.
Hva mener du?
Dan.
Du må ikke holde masken foran oss.
Fortell oss om det.
Forlovelsen er vel så godt som brutt?
Ri Jeong Hyeok er fra en mektig familie, men hva hjelper det?
-Hun har rett. -Hun har rett.
Mens klassekameratene dine ble gift
har du brukt opp tiden til å vente
til du er forbi gifteklar alder.
Selvsagt er ikke ekteskapet noe å akte på.
Hjemme har jeg min ektemann
som elsker meg dypt og bare bryr seg om meg. Jeg er lut lei.
Jeg er så enig.
Likevel, det er flere og flere
som dør alene over hele verden nå om dagen,
og det er forferdelig.
-Så sant. -Så sant.
Jeg er bare bekymret for at du vil ende opp som dem.
Jin Sook.
Ja?
Har Seong Deok det bra?
Han har det bra, selvsagt.
Godt.
Han pleide å si at han ikke kunne leve uten meg,
at han ville dø om vi ikke ble gift.
Så jeg var bekymret for at han faktisk ville dø.
Heldigvis aksepterte du ham og han klarer seg så bra.
Jeg er så lettet.
Gosj, det er varmt.
Kaffen er så veldig varm.
Mr. Cheon ble tatt og. Jeg kan ikke dra til flyplassen.
Navnet mitt kan være svartelistet.
Kamerat sentralbordoperatør, kan du være så snill
og la meg bo hos deg en stund?
Hallo?
Regn? Det ser ut som om det vil regne en god stund.
Mannen min sa at han ville komme og hente meg.
Mannen min er nok her hvert øyeblikk.
Å, du godeste.
Hvem er den mannen?
Jeg får komme meg avgårde.
Allerede?
Har du en paraply?
Hadet.
Hun er for stolt, helt til slutten.
Vi har ektemenn som vil hente oss,
men hun må gå, patetisk og alene.
-Det var nok derfor hun gikk tidlig. -Sannelig.
Å, kanskje ikke.
-Hva? -Se.
Du store min.
-Himmel. -Han er så søt.
Se på det.
-Himmel. Hvem er den mannen? -Å, du.
-Du store. -Kjære meg.
-Det er jo utrolig. -Hva i all verden foregår?
Jeg tror jeg reddet deg akkurat nå.
Slutt med det tullet.
Har du noe søtt i bilen?
Kan du det ordet også? Hvorfor kan du det ordet?
At jeg vet hva det er spiller ingen rolle.
Du har vel rett i det.
Det som er viktig er at vi trenger søtsaker på en regntung dag.
Som sjokolade eller sukkertøy.
-Har du noe? -Nei.
Er det en matbutikk i nærheten?
Hei, kom hit.
VAKT
Hei.
La oss spise dette sammen.
Vi har møter til sent på kveld i dag.
Jeg spiser middag med styreleder Yoon...
Han vet det ikke enda.
Hun spiser ikke med noen.
Tydeligvis har han ikke hørt om reglene.
Ja. Det er ikke bra.
Ms. Yoon spiser alltid alene.
Hun vil ikke ha selskap eller at noen snakker til henne.
Hun liker ikke den fargen.
Hun hater den.
Hun likte den.
Nei, hun gjør ikke det.
Du vet ingen ting om henne.
Jeg tror ikke jeg vet noe om henne.
Hva er i veien med deg?
Hun er var som en katt.
Hun spiser bare egg som har kokt 8 minutter og 27 sekunder.
Om egg et har kokt i 8 minutter og 30 sekunder
sier hun det er tørt.
Hun føler det øyeblikkelig.
Du burde studere smaken hennes godt
om du vil overleve litt lengre.
Ta et godt råd fra seniorene og tenk på det.
Vet jeg ikke mye om hva du liker?
Hva mener du?
Dine ansatte ser ut til å vite alt.
Til og med koketiden du vil ha på eggene.
Det spiller ingen rolle.
Ingen vet hva jeg liker bedre enn deg.
Hva liker du?
Deg.
Jeg sa det da vi møttes.
Jeg sa at du var typen min.
Hvorfor later du som om du ikke vet det?
Er det meningen at du skal bo her etter at du blir gift?
Jeg trodde ikke den første mannen over terskelen
skulle bli deg.
Nei. Så ikke den komme jeg heller.
Du har ikke noe sted å dra, så jeg lar deg bli her noen dager.
Du kan ikke være her lenge.
Det skal jeg ikke. Det har jeg sagt alt.
Jeg skulle ta flyet i dag,
men på grunn av en situasjon må jeg bli værende noen dager.
Om jeg ville bli, kan jeg ikke.
Ikke legg igjen spor etter deg.
Du skal bare puste her inne.
Greit.
Jeg får komme meg avgårde.
Jeg tar bilen.
Skru av alle lysene om ti minutter.
Det blir kanskje en husinspeksjon.
Drar du med en gang? Er du ikke sulten?
Jeg er sulten.
Hva med noen hurtignudler?
Det er den første gangen jeg har spist posenudler alene med en jente.
Ikke legg for mye i det.
Jeg gjorde ikke det.
Posenudler har en spesiell sosial konnotasjon.
Hva slags konnotasjon?
"Vil du ha hurtignudler?"
Ikke si det til noen i Sør-Korea.
Jeg mener, det er greit med meg,
men om du hører en annen fyr
si det til deg må du si
"nei", klart og tydelig.
Hvorfor skal jeg si nei?
Jeg liker det.
Hva? Hva liker du?
Hurtignudler? Menn?
Eller...
...meg?
Hvorfor smilte hun?
Er jeg morsom?
Jeg var ikke så morsom.
Hvorfor gjør det meg
så nysgjerrig?
Ja vel.
Jeg bare spør henne.
Jeg spør henne som en mann.
Jeg spør henne hvorfor hun smilte. Så enkelt er det.
Den du ringer er ikke tilgjengelig for...
Har hun lagt seg?
Allerede?
Kanskje hun ikke har kommet hjem enda.
Er det derfor hun ikke svarer?
Eller bare tar hun ikke telefonen?
Hvorfor?
Spiller hun kostbar?
Hva er det?
Har du ikke sett at jeg ringte enda?
Og det er lyst ute alt.
Står hun opp sent?
Best å ikke være nysgjerrig.
Jeg mener, det er ikke så viktig.
Det er fordi jeg ikke spiser godt.
-Hallo. -Hvorfor ringte du?
Gjorde jeg? Ringte jeg deg?
Jeg visste det ikke. Det må ha vært et uhell.
Ringte du
meg tilbake så snart du sto opp?
Så glem det, da.
Vent, vent!
Er det noe annet du vil snakke om?
Hva gjør du i dag? Jeg mener...
Hva skal jeg i dag?
Hvorfor spør du meg?
Jeg har ingen andre å spørre.
Jeg kjenner ingen her.
Jeg har noen ting jeg vil spørre deg om.
Skal jeg dra til deg?
Men det er langt. Jeg har ikke bil.
Du tok bilen.
-Så? -Hvorfor kommer du ikke hit?
Hallo?
La hun på?
Nei, hun sa ikke "jeg legger på".
Mistet vi koblingen?
Er signalet svakt her?
Hva skjedde?
Hva er galt med meg?
Hei, hva i helvete feiler det deg?
Jeg sa du skulle være med Dan og passe på henne!
Myeong Eun,
hvorfor går du ikke til leieren og spør soldatene der?
Spør dem om de har sett meg i det siste.
Siden Dan kom tilbake har jeg ikke satt fot i leieren.
Så hvordan kunne du gå glipp av dette?
Datteren til eieren av Pyongyang Stormarked,
Seo Dans forlovelse er brutt.
Utsettelsen av hennes giftermål med Ri Jeong Hyeok,
Politbyråets direktørs sønn,
skyldes Seo Dans forhold med en annen.
Er denne "andre mannen"
han jeg så?
Det er det du må spørre henne!
Greit. Slutt.
Dan. Det er noe jeg vil snakke med deg om.
Om det din onkel så...
Du kan si det.
Husker du den mannen jeg så på hotellet?
Kamerat Al, altså.
Alberto.
-Hva med ham? -Vel...
Din mor sa hun har hørt et rykte
ved frokostmøtet i dag.
-Du får ta det herfra. -Din dumme...
Vel... jeg hørte
at da du møtte venninnene dine i går
så kom det en mann og hentet deg i en bil.
Er denne mannen kamerat Al som din onkel så?
Mor.
Ja? Hva er det?
Jeg er klar. Si det til meg.
Jeg må dra et sted nå.
Nå? Vil du jeg skal bli med?
Det gjør du visst ikke.
Ha det.
Det skjer.
Hva? Utroskap?
Nei, kjærlighet. Og det var ikke som om Dan var gift
med Ri Jeong Hyeok.
Utroskap, du.
Om det er dit hjertet hennes vil
så støtter jeg henne i det.
-Virkelig? -Ja.
Kom igjen.
Du vet ikke en gang hvem han er!
For å si det rett ut, hvem bryr seg
så lenge Alberto ikke er en tyv eller en svindler?
Hallo.
Kom ut.
Er du her?
Hva ser du på?
Kom ned.
Jeg kommer ned snart.
Gi meg ti minutter. Nei, fem.
Du får tre minutter.
Mor.
Din eldste sønn er her med en helt utrolig opplysning.
Jeg er sliten. Fatt deg i korthet.
Det er virkelig utrolig. Hvordan kan jeg vel forklare det kort.
Det er om hva som skjedde etter at Se-ri forsvant
og hvordan hun kom tilbake uskadd en måned senere.
-Se-ri... -Hun var i Nord-Korea.
Hei.
Hva sier du?
Nord-Korea. Landet som er på nyhetene hele tiden.
Han jobbet hardt for å få tak i dette.
Hva er det du...
Det er for tidlig å bli overrasket.
Vet du hva som er enda mer sjokkerende?
Yoon Se-hyeong, den jævelen, visste det.
Den sjakalen!
-Hva? -Selv om han visste det,
så skjulte han det.
Kanskje han ville at søsteren min skulle dø på det horrible stedet.
Det var nøyaktig det han ville.
Det er jeg sikker på.
Hvordan kunne han gå så langt for å ta over som styreleder?
Mor, er det en god ide å gi den hjerteløse jævelen
så mye makt?
-Er du sikker på at informasjonen stemmer? -Det er jeg.
En som heter bestyrer Oh.
Han er Gu Seung-juns informant i Kina.
Jeg fant ut at han møtte Se-hyeong og Sang-a et par ganger,
så jeg gravde litt og fant ut resten.
Bestyrer Oh kom akkurat til Seoul.
Jeg vet ikke hva han holder på med.
Men det kan ha å gjøre med at Se-ri har kommet tilbake,
så jeg etterforsker det.
Sir.
Ja, jeg hørte det.
I kveld? Klart det.
Da skal det snakkes og avtales.
Hvor skal vi møtes?
Se på dette.
Jeg skvatt da jeg så det.
EN STILIG FYR OG HANS VAKRE MANERER
Hvem filmet det?
Noen filmet det på telefonen og lastet det opp.
Jeg sa du måtte være forsiktig.
Jeg ante ikke...
Jeg var uforsiktig. Jeg bare holdt døren.
Himmel. Folk skriver alt mulig.
Dørvakten på senteret har de beste manerer.
Han er ikke dørvakt. Bare en herre.
For en jentemagnet.
Hva betyr "jentemagnet"?
At du er pen.
Jeg forstår. Det er det det betyr.
Jeg ser det samme uttrykket her.
Nyter du dette?
Nei.
Samme det.
Hva betyr "G.G.K"?
Jeg vet ikke. Hva betyr det?
"Guds gave til kvinnen..."
Du ser så glad ut.
Vil du sitte ned og lese dem?
Ja visst.
Nei, bli stående.
Jeg må jobbe.
Jeong Hyeok, jeg må jobbe.
Har du en telefon?
Når fikk du den?
Og hvem ringer deg her?
Det tar bare et øyeblikk.
Avtalte du et møte med Cho Cheol Gang?
Hvor er stedet?
Jeg må dra et sted i kveld.
Hvor?
Fant du ut hvor Cho Cheol Gang er?
Ikke enda.
Han skal møte med en megler, så jeg drar og ser etter.
-Jeg skal kjøre deg. Vi drar sammen. -Nei.
Det kan bli farlig.
Du er i Seoul, ikke i Pyongyang.
Du burde ikke gå rundt alene.
Jeg vet det kan bli farlig.
Det er derfor jeg ikke kan ta deg med.
Om jeg finner ham der må jeg dra herfra med en gang
i kveld.
Med en gang?
Får jeg ikke se deg igjen?
Det blir ikke tid til det.
På den annen side
vet du ikke hva som vil skje.
Jeg forstår.
Likevel,
jeg vil gjerne
høre stemmen din...
...om jeg ikke får se deg igjen.
Gi meg telefonen din.
Her er nummeret mitt.
Jeg lastet ned et program
som viser den andres posisjon...
...for sikkerhets skyld.
Det går bra, ikke sant?
Er alt i orden?
Si fra om du ikke finner veien tilbake.
Så kommer jeg og henter deg.
VAKT
Hva holder Agrarposten på med?
De burde skrive om meg siden jeg elsker dyr.
RINGER
YOON SE-RIS POSISJON SE-RI'S CHOICE
Ikke kom hit.
-Hvorfor tok du ikke telefonen? -Ri Jeong Hyeok.
Så godt det er
å se deg i Sør-Korea.
Jeg trodde ikke du faktisk ville dra. Jeg er imponert.
Hvorfor har du denne telefonen?
Jeg er sammen med Yoon Se-ri akkurat nå.
Du vet at ingen av oss kan ringe politiet, ikke sant?
Jeg kan ikke vente lenge.
Hold linjen åpen og kom hit nå.
-Hvor er du? -Det trenger du ikke vite.
Jeg ser deg nå.
Den andre hånden også.
Prøver du deg på noe setter jeg en kule i hodet hennes.
Se rett frem og gå videre.
Om du rører et hår på hodet hennes
dreper jeg deg.
Ja da. Si det du har på hjertet, for det er din siste sjanse.
Hei, Cho Cheol Gang!
Det er nok tøys!
Jeong Hyeok, løp vekk.
Han lyver.
Han har en pistol.
Alt er bra med meg, så kom deg vekk.
7 ÅR SIDEN.
Godt. Godteri. Jeg må ha konfekt.
Det er godt.
Det gjør humøret bedre om du er sint eller deprimert.
Du ikke er vel ikke koreaner. Unnskyld.
Han kunne ha funnet noen mye bedre.
Dere ser fantastisk ut sammen.
Du sa du skulle til Cheongdam-dong for å se etter huset til Se-ri.
Hold an et øyeblikk.
Det er vanskeligere å treffe de to enn jeg tenkte.
-Kom ikke Dan hjem i går kveld? -Du godeste.
Trodde du jeg ikke visste? Hva slags person du var i Sør?
Ingen vil si noe om hvordan vi ser ut nå som vi har kledd oss opp.
Og jeg har en liten overraskelse til dere
til deg.
Jeg må ta henne med tilbake dit for å få klarhet i noe.
Jeg vil bare være her med deg.
Tekst: Jostein Johnsen