PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Je to výborný.
Ani bys neřekla, že to není maso, že?
- Špatně. - Char.
- To není maso? - Ne. Nemůžu to jíst.
Dobře. Víš co?
Chováš se jak hňup. Máme hosta.
Je host nebo tu teď bydlí?
Jo. Jak dlouho s námi Judy zůstane?
No, nevím. Je to...
- první noc, tak... - Chci říct, že jsme o tom nemluvily.
- Ne. Nemluvily jsme o přesném... - Nevím. To je jako...
- ...časovém rámci, ale... - Nechci, aby to bylo trapné.
Ne. Nedělejme z toho nepříjemnost.
- Cokoli ty... - Cokoli potřebuješ.
- Jak dlouho chceš. - Jak dlouho chceš.
- To zní dobře. - Fajn?
Vždyť ji ani neznáš.
Potkalas ji v nějaké skupině před pár týdny.
A teď bude bydlet v tátově studiu. Víš jak je to podělaný?
Dobře.
Sedí přímo tady, takže jsi drzej, za prvý.
Za druhý, dost s těmi nadávkami, ano?
Je ti 14 let. A za třetí, já bych tě nikdy nevystavila nebezpečí.
Dobře? Všechno bude v pohodě.
Umím výborně posoudit povahu.
Krom té paní na hlídání, co ti ukradla z kabelky peníze.
Stephanie.
Jo, Stephanie!
Dobře. Víš co, podívej, Judy není zloděj se závislostí na opioidech.
- Pokud vím. - Ne, nejsem.
Ale doufám, že Stephanie dostala pomoc, co potřebuje.
Je mrtvá.
Charlie, úplně chápu, že je divný, že tu jsem.
Podívej, můžeš být kdokoli.
Můžu být kdokoli.
Třeba je blázen.
Já taky.
Omlouvám se za Charlieho.
Bože, chová se jak pitomec od té doby, co jeho táta umřel.
Ale, je v pohodě.
Jestli si myslíš, že je v pohodě, tak jsi svatá.
- Jo, je v pohodě. - Ne, nejsem svatá.
- Jsi anděl. - Ale prosím tě. Ne.
- Zjistíš, že jsem ďábel. - Já jsem ďábel.
Jsem ráda, že tu jsi.
Já taky.
Víš co? Tamhle je pro tebe nějaké čisté povlečení a ručníky.
Promiň, nepovlíkla jsem ti postel.
Nejsem schopná jít do toho domku pro hosty od...
Ale přestaň. Jsi tak hodná.
Nevím, jak ti poděkovat. Jsi tak dobrá kamarádka.
No...
ne tak dobrá.
Co?
Podívej. Tohle nebyl můj nejlepší moment.
Ale...
Dala jsem Stevovi mou vizitku tu noc, co jsem zjistila, že není mrtvý.
- Aha. - A...
on mi zavolal a prodávám jeho dům.
- Dobře. - Je mi to vážně líto.
Ale, abych řekla pravdu, v tu chvíli jsem myslela, že jsi prolhaný psychopat.
Ne, samozřejmě.
- Pane Bože. Krvácíš. - Co?
- Krvácíš. - Ach Bože.
- Jsi v pořádku? - Jo. to je škrábnutí.
- Ta sklenka se rozbila. Promiň. - Fajn.
Podívej, já jen doufám, že nebude divný, že pracuji se Stevem.
Je to trochu divný.
Asi ne tak divný, jako když jsi lhala, že je mrtvý...
Ne. Přesně tak, ne tak divný.
- To bylo hodně divný. - Jo.
- Můžu ti to zavázat? - Ne, jsem...
Protože to vypadá jako rána, ne jako škrábanec.
Jsem krveprolévač.
Každý je krveprolévač, ale tohle je opravdu ošklivý.
Nevím. Asi jsem možná myslela, že
nevím, kdybychom to se Stevem nějak vyřešili, nebo tak.
- Pořád k němu něco cítíš? - Ne. Neměla bych.
Víš co? Možná to takhle bude nejlepší, víš?
Donutí tě to se posunout.
- Jo. - Ale já prostě... Byl to náš dům.
Plánovali jsme tam mít rodinu. A on to se mnou ani neřešil?
Ale víš co? Můžeš tady zůstat, jak dlouho chceš.
Ale, přestaň.
Ach!
Jo. Víš co, dojdu pro
tu lékárničku, protože tohle vypadá jako z hororu.
Díky.
Ach Bože.
POSLEDNÍ STEVE
Hej! Zpomal!
2QCE265.
Ahoj Gino. Je tu Steve?
Judy... Nějakou dobu jsem tě neviděla. Steve tu ale není.
- Vadí, když to zkontroluju? - Vlastně nesmím...
- Judy. Ahoj, holka. Můžu ti pomoct? - Ahoj holka.
Promiň holka, ale tady vážně nemůžeš být.
Holka, já vím.
Čau, holka.
Čau.
2QCE265.
Jel rychle blízko ulice, kde to Teda srazilo,
tak jsem si myslela, že tam možná bude spojitost.
Aha, je to přehnaný?
No, možná kdybyste toho chlápka našli, tak bych nemusela, kurva, přehánět!
- Na koho řveme teď? - Poldové.
Báječné. Steve je tu.
- Ahoj. - Ahoj! Tady je!
Christopher mě provázel vaší kanceláří.
Krásný. Miluju to. Je to plážový, ale ne kýčovitý.
Vždyť víš, to je tenká linie.
Děkuju. Posaď se.
Nemůžu se dočkat na prohlídku tvého domu.
Minulý týden jsem jel okolo.
Husí kůže od hlavy k patě. Ach, tady je ta smlouva o výhradním právu.
Jo, děkuju. Ne, je to krásný místo, rozhodně, ale
pro mě až moc prostoru.
- Právě. Ano. - Jo.
A hele, jak se má Judy? Našlas jí tu noc, cos jí hledala?
Našla.
Ano. Je to vlastně vážně vtipný nedorozumění, ale,
mělo to tak být.
Jak to?
No, potkala jsem tebe. A teď spolu pracujeme.
Ty trávíš čas s Judy. To zní jako něco, co by řekla ona.
Judy vlastně teď bydlí s Jen.
Vážně?
Jo, v mém domku pro hosty.
Je moc hezké mít kolem sebe někoho dospělého po tom, co můj muž zemřel, tak.
Ona potřebovala někde zůstat. A zrovna to vyšlo pro nás obě.
Výborně. Jsi hodná.
Víš, Judy si toho dost prošla.
Já vím.
Vážně je pro mě teď oporou.
Opravdu?
Ano. proč?
Podívej, nechci o ní mluvit zle,
ale třeba ti to pomůže, řekněme, že kam jde Judy,
tam následuje chaos.
Fajn.
Ne. Vážně. Přeju jí to nejlepší, ale ona je...
trochu blázen.
No, to se zdá jako nová informace.
Co? Ty vole.
Jsi volný.
Ach Bože.
Ach můj Bože.
Hajzle!
- Hej! - Hodila jsi na mý auto kámen, ty krávo?
Mohl jsi někoho srazit, čuráku. Zpomal, sakra.
Jo? Donuť mě.
Jdi do prdele!
Ano, byl to ten samej čurák, zase přes rychlost a kretén na mě plivnul.
Ano, to je ta samá zpráva, co chci, abyste dal tomu detektivovi.
Děkuji vám.
Ahoj.
Snídaně je skoro hotová.
Spala jsi venku?
Ach, ano.
Aha.
Chci říct, je ten domek pro hosty... Jsi...
ne... proč?
Ten domek je super.
- Fajn. - Jen, že...
Upřímně řečeno, je to těžké.
Dobře.
Je tam hodně Teda. Jako, hodně jeho věcí a je to jen...
Je to jako, nevím. Je to spirituálně ohromující.
Aha.
Ale to je v pořádku.
Ale, to ne... Jsi jasně rozhozená, takže se to nezdá v pohodě.
Omlouvám se.
- Ne, prosím. Já se omlouvám. - Ne, já se omlouvám.
A po pravdě, je tam hodně cenných věcí.
Tak to možná budou chtít děti nebo
víš, mohla bys i něco prodat a vydělat nějaký peníze.
Nemůžu se ani odhodlat tam jít.
Ty myslíš, že jsem připravená prodat jeho věci?
- Bože, máš pravdu. Promiň. Nechci... - Ale ne.
Nemyslela jsem, aby ses něčeho zbavila.
Já se nikdy nemůžu ničeho zbavit. Byla jsem takový sběratel.
Vážně jsem a chápu to.
Dokonce mám i nějaké věci ve skladu.
Dobře. Jen vteřinu.
Počkej, víš co? Zapomeň, že jsem to řekla.
Kurva.
- Dobrý den. - Paní.
Našli jste ho? Ta poznávací značka, jak jsem volala?
Ten zasranej nepříjemnej sráč?
- To není... - Nevím.
Hledáme Judy Haleovou.
Aha. Proč hledáte Judy?
Já jsem Judy.
Paní, jsme tu, abychom vás informovali o soudním zákazu, který
na vás byl kladen, který vám zakazuje přiblížit se na 30 metrů k Stevu Woodovi.
Jestli dostaneme stížnost nebo oznámení, že jste porušila podmínky toho zákazu
budete zatčena.
Rozumíte?
Rozumím.
Hezký den.
- Chápu, jak to vypadá. - Tak co, ty ho sleduješ?
Ne. Spíš ne.
Tak, co teda, nějaký lehký pronásledování?
Několikrát jsem mu zavolala a on to nevzal,
tak jsem šla do jeho kanclu.
- Tak jsi šla do jeho kanceláře? - A jeho domu.
- A pak na golfové hřiště. - Judy...
Přísahám, tohle je víc odraz jeho povahy než mojí.
Mám dvě děti, které zažily už dost,
nepotřebuju, aby se mi tady u dvěří ukazovali policajti.
Jen jsem s ním chtěla mluvit o prodeji toho domu,
ale radši zavolá kámošům poldům a podá soudní zákaz,
abych mu nemohla říct, že mi ublížil.
Jen jsem ublížená.
Hádám, že jsi nevěděla, že slídí.
Věděla... vlastně jo.
Sakra.
- Řekl jsem ti, že Steve je sráč. - Já vím.
Proč bys chtěla s tím idiotem mluvit?
- Dost věcí jsme si neřekli. - Nech ho být.
- Spánembohem. - Já vím. Nemůžu.
Možná jsem blázen.
Jsi blázen. Ale kdo není?
Víš, co bys měla udělat?
Měla bys vyplnit jeden takový online profil
nebo mi pomoct, já nevím, co dělám.
Dobře.
Podívám se.
Abe, víš, ty nemusíš na internetovou seznamku.
Půlka těch žen tady by se o tebe poprala.
Koukneme se, jak to vypadá.
Jo, je to naživu.
Ach, to tady neslýcháš tak často.
Víš co, kdybych tě tady viděl, tak bych kliknul.
Nejsem pro tebe dost dobrá.
Možná před 40 lety, ale teď už nejsem vybíravej.
Myslím to vážně.
Udělala jsem pár moc špatných věcí, Abe.
Ach, kdo z nás?
Všichni občas něco poděláme.
Ale já tě znám.
Ty jsi dobrá.
Bláznivá nebo ne.
Miluju tě.
Vítejte do mého skromného bydliště.
Řekla jsem, že ti to vynahradím.
Udělala jsi dobře.
Steve, můžu být upřímný?
- Ne, lži mi. - K popukání.
Tohle místo je ohromující, kámo.
- Dík, kámo. - Ne, je to perfektní.
To se prodá tak rychle.
Tyhle interiéry! Jsi si jistý, že nejsi gay?
Pokud vím.
Ne, jsem si jistý. Vodu? Studenou, pokojovou teplotu?
Ach, já jsem v pohodě. Mohu pokračovat v prohlídce?
Jo, posluž si, kámo.
- Tady. - Díky.
- Hádám tě na pokojovou teplotu. - Uhádls to.
- Bezvadný. - Je to vážně nádherný.
- Ach, děkuju. - Hm.
Je to divný ale, nikdy bych neřekla, že Judy tu kdy žila.
Jo, asi jsem vždycky asi měl jasnou vizi pro ten prostor.
Nechala to na mně.
Víš, nechci se do toho plést, ale...
soudní zákaz? Chci říct, jak moc bych se měla obávat?
Promiň, jestli celá ta věc způsobila drama,
ale cítil jsem, že jí to musím dát vědět.
Víš, nechce mě nechat na pokoji.
Jen se chci už posunout. To je vše.
Jasný.
Jdu nahoru. Můžu jít nahoru?
Mi casa je tvoje casa, prosím.
- Taky jdeš nahoru? - Samozřejmě.
Co je tady?
No víš, vlastně... Možná bys ne...
Dobře. Tohle potřebuje trochu práce.
Ach, omlouvám se za to.
Ach.
To je v pořádku.
No víš, po pravdě jsem na tenhle pokoj zapomněl.
Většinou mám ty dveře zavřené.
- Nemůžu se přinutit k... - Chápu to.
Judy mi řekla o těch potratech.
Opravdu?
Jo. Řekla.
Je to hrozné.
Ani nevím, kolikrát jsme tento pokoj začali malovat.
Dovedu si představit.
Čekali jsme, víš, ale teď naposled jsme si mysleli, že jsme za vodou.
Chci říct, byla v pěti měsících.
Měli jsme počkat dýl.
Víš, miminka ani nepotřebují vlastní pokoj.
Podívej, sice neznám ani jednoho z vás moc dobře, ale...
jestli ti to k něčemu je, kdybych prošla tím, čím jste si prošli vy dva,
taky bych byla trochu blázen.
Hm.
Ukážu ti hlavní ložnici. Je úžasná.
Fajn.
JUDY ANN
Ahoj, Charlie, jak je?
Co děláš?
Ach. Super.
Ta hra vypadá tak agresivně.
Je to znepokojující.
Nebavím se s cizími lidmi.
Hm. Já taky ne.
Nebo se slídilama.
Ne, to je chytré.
Jen abys věděl, nejsem opravdovej slídil.
Chci říct, aspoň ne dobrej.
Jo. Nechala ses chytit.
Tentokrát.
Po pravdě, celá ta věc je nedorozumění.
A ty čekáš, že ti uvěřím?
No, hraješ hru, kde ženský maj prsa jak melouny,
ale nějakým způsobem můžou běhat 80 mil za hodinu, tak nevím, čemu věříš.
Věřím, že mě otravuješ.
Jen jsem chtěla říct, že...
Vážně si cením, že mě necháváte zůstat v táty studiu.
No, to nebylo na mně. Můj hlas se nepočítá.
Pro mě se počítá.
Jak myslíš. Je to...
Jen je to divný, že tam jsi.
Pro mě je to taky divný.
Máš ňákou trávu?
A ty?
Ne.
Fajn.
Neodpovědělas.
Nebavím se s cizími lidmi.
Ale objednávám pizzu, jestli tě to zajímá.
Jenom, když bude s masem.
Bude.
Jaký to je?
Dobrý?
Masitý?
Museli zabít celý stádo zvířat k tomu, abys měl tolik masa na pizze.
- Fajn. - No, ale chutnaj dobře.
- Hele, chceš moje maso? - Jasně.
Na tvé je maso. Můžeš mít všechno moje maso.
Dobře. To mám rád.
MÁM TĚ RÁD, TÁTO, HENRY
MILÝ TÁTO, MILUJU TĚ, HENRY
Nedivím se, že jsi nemohla spát.
Je tu tolik kravin.
Pojďme to všechno vyklidit.
- Vážně? - Jo.
Jdi.
- Jdi. Ty první. - Ne, jdi prosím.
- Nebudu se s tebou o tom hádat. - Fajn.
Můžu mít tátovu Les Paul?
Jistě. Tady to máš, dítě.
- Dík, mami. - Hm.
Já chci tu zbraň.
- Jakou zbraň? - Tátovu zbraň.
Dobře. Ta je v sejfu a já nemám tu kombinaci.
A i kdybych tu kombinaci měla, tak bych se té zbraně zbavila.
Proč chceš tátovu zbraň?
Na obranu, víš, jsem hlava rodiny.
Ale, sakra, prosím tě.
Nevím, odkud máš tyhle patriarchální sračky,
ale ty nejsi hlava rodiny. Ty jsi dítě.
Já jsem hlava rodiny a já chráním. Tak...
můžeš mít ty bicí.
Ano!
- Hrál to na mě? - Jsem si jistá, že jo.
Počkej. Promiň. Máš tady zbraň?
Promiň.
Kurva, tohle je těžký.
Je to tak těžký.
Proč jsme nenajaly ňáký chlapy, aby to za nás udělali?
Protože jsme emancipované ženy.
A asi jsem ti řekla, že to pro tebe bude očistný.
Jo. Ale není.
Dobře, tak teď to víme.
A víš, najmout chlapy na práci je taky emancipované, tak...
Jo. Poznámka přijata.
Oceňuju, že pro mě děláš místo.
Jo. Já oceňuju, že jsi mi řekla o tomhle skladu.
Víš, viděla jsem ten dětský pokoj u Steva doma před pár dny.
U tebe.
- Vážně? - Jo.
Taky nemohl snést tam jít.
Ani se nemohl podívat, když jsme otevřela dveře.
Řekla jsem, že Steve není dobrý ve vyrovnávání se s pocity.
Chci říct, po pravdě ho nemůžu vinit, víš.
Zármutek způsobuje lidem divné věci. Víš?
Čím jste si vy dva prošli bylo... bylo intenzivní.
Jo.
Bylo.
Do prdele.
Jsi v pořádku?
Ale jo.
Hele! Víš co?
Tohle je pro tebe.
Myslela jsem, že bys to chtěla zpět.
Můj Bože.
Děkuju.
Teda.
- Ukradlas to? - Ne.
Ne, Steve řekl, že to můžu mít.
Ale ukradla bych to, kdybych musela, chápeš?
To je tak milé.
Víš, něco, co Steve řekl, mě trápí.
Co?
Řekl, že jsi blázen.
Aha.
To byla prakticky moje přezdívka.
Ne, ale to není v pořádku.
Chlapi nazývají ženy blázny a šílenci až moc často.
Jen, aby nás oslabili, víš?
Jo. Máš pravdu.
Nemělo by být povolené někomu říkat blázne.
Ne, nemělo.
Ne, s bláznem by mělo být naloženo jako s tím slovem na „D”.
Slovem na „D"?
Nenuť mě to říct.
- Dement... - Chápu.
Ty sráči.
Co? Co se děje?
Počkej tu.
Co děláš?
Jen?
Hej!
Hej! Co to kurva děláš?
Hej!
Titulky přeložila: Jana Nousková