NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
RIKOSILMOITUKSET
Olkaapa hyvä.
Huomenta. Mistä hyvästä? Mikä tämä on?
Osa autosta, joka tappoi Tedin.
Hankkimani todiste.
Nyt voit tutkia sen lukijalla.
-Millä? -Sanoin ettei sellaista ole.
Hei. Kiva nähdä taas.
Annan olla, että toit oman poliisin. Mistä sait tämän?
Shandy Addamsilta, joka löysi Tedin.
Ja sinäkö jututit häntä?
-Hän jututti minua. Mitä väliä? -Näille asioille on oma prosessinsa.
Prosessi?
Josta ei ole poikinut yhtään johtolankaa tai epäiltyä.
Ette ole kuukausien aikana löytäneet mitään.
Minä löysin tämän päivässä.
Mitähän muuta löytyisi?
Haluan nähdä kaikki tietonne.
-Koko kansion. -En voi näyttää sitä.
Voithan. Googlasin aiheesta.
Se on luvallista, mutta sille on syynsä, ettemme näytä todisteita -
-vainajan läheisille. -Haluan nähdä sen.
Se voi olla aika kova pala käsiteltäväksi.
Et tiedä, mitä voin käsitellä.
Jep.
-Hyvin tehty, tähän käteen. -Kiitos.
Kerätäänkö onnettomuuspaikan lähistöllä tiemaksuja?
Kyllä, rannikon ja Yorba Lindan valtateillä.
-Onko valvontakameroista kuvaa? -Paljonkin, mutta ilman rekisteriotetta...
Meillä oli samantapainen juttu Santa Anassa.
Rva Harding?
Mitä?
Kaikki hyvin?
On.
Et voi rynnätä sisään.
-Tyttö! -Missä se on?
-Judy. -Steve.
Hei. Pahoittelen häiriötä.
Heippa sitten. Upea puku. Kiva taskuliina.
No niin, hei. Kiitos.
-Miksi tulit? -Autosta löytyi osa.
-Mitä tarkoitat? -Jenillä on palanen autostamme.
-Hän vie sen lukijaan. -Rauhoitu.
Se paljastaa meidät. Haluan tietää, missä auto on.
Rauhoitu nyt. Asia on hoidossa.
-Okei. -Auto ei ole ongelma.
Missä se on?
Turvassa.
Äitisi luona?
Se on äitini luona.
Hienoa! Upeaa sotkeutua juttuun Eileenin kanssa.
Hän on rantatalolla. Hänestä ei ole huolta.
Hänellä on ollut rankkaa hiljattain.
-Nahka-allergian takiako? -Niin.
-Se on puppua. -Ja kuukulttisiko ei ole?
-Kivaa palaveria. -Minne menet?
-Et mene äitini luo. -Menen.
-Judy! -Heipparallaa.
Judy!
Judy tässä, jätä viesti. Kiitos.
Hei, Judy.
Minä tässä.
Anteeksi. Minun vain on... Minun on juteltava kanssasi.
Olet ainoa, joka ymmärtää.
Olen asemalla, ja näin -
kuvat Tedistä onnettomuuden jälkeen. Luulin että kestäisin sen,
mutta taisin erehtyä. Voitko soittaa takaisin?
Minä vain... Tarvitsen sinua.
Se on karmeaa. Anteeksi.
Moikka sitten.
-Jopas jotakin. -Sanoinhan että asia hoidossa.
En odottanut tätä.
Pähkäilin, miten autosta pääsisi eroon.
Se olisi aina jossain. Entäpä kaikkialla?
Hajotan sen osiin ja vien osat Meksikon kaatopaikoille.
Puff, auto on poissa.
-Ei autoa, ei rikosta. -Aivan.
Selviääpä mitä tahansa, mikään ei yhdistä meitä rikospaikalle.
Ted on ainoa todistaja.
Ja hän on kuollut. Meillä ei ole hätää.
Mistä opit tämän?
Netistä. Katsoin pari videota.
Olen nopea oppimaan.
Jotkut osat irtoavat oletettua helpommin.
Hyvää synttäriä.
Mitä? Jestas sentään.
Se on Jen. Hän jatkaa soittelua.
Vastaa. Sano terveisiä.
-En. -Mikset?
Entä jos hän tietää? Jos pala laitettiin jo lukijaan?
Lukija ei minua pelota.
Voisitko rauhoittua?
Isäni on sheriffin golfkavereita.
Tunnen Lagunan poliisin.
Rantakylien kytät löytävät korkeintaan aaltoja.
Heillä on teknologiaa.
Jos he löytävät nämä osat kaatopaikalta Rosaritosta -
yhden palan perusteella, nostan hattua.
-Antaudun itse. -Lopeta.
Homma on hoidossa.
Näen kokonaiskuvan, ja olen kymmenen askelta edellä.
Turvaan selustasi.
Kiitos. Mutta se on tehtävä tänään.
Asiat voivat edetä nopeasti.
Olen tapaamisissa koko päivän.
Aamuni on jo pilalla.
Mene sitten tapaamisiin. Hoidan tämän loppuun.
Näytä vain mitä pitää tehdä.
-Ihanko totta? -Niin.
Tämä ei saa jäädä puolitiehen.
Haluan tämän painajaisen päättyvän.
Hyvä on.
Perun tapaamiset, ja hoidan asian kuntoon tänään.
Kiitos.
Siinä.
Tapailen jotakuta.
Hienoa. Olen iloinen puolestasi.
Jo on upeaa panelointia.
Olen mökillä, ja rakastan elämää.
-Voisit askarrella tuossa nurkassa. -Ihanaa.
-Valokin on aivan mieletön, vai mitä, Jen? -Jep.
Kun aamuaurinko osuu lattiaan, sitä tuntee olevansa -
anteeksi annettu.
Mikä keittiö! Kaunista!
En ole hulluna lasisiin liukuoviin.
Mutta katsokaahan terassia. Ihan lyömätön grillipaikka.
Puhutaanpa moderneista kaapistoista.
Ennen pidin rustiikkisesta ilmeestä.
Kaiken piti olla maalaistyyliä ovista posliininuppeihin.
Jos olisit tuntenut minut, et olisi aavistanut tätä.
Nyt pidän huolitellusta ja simppelistä.
Siksi olen kallistumassa moderneihin kalusteisiin.
Tämähän on bambufuusiota?
En itse asiassa tiedä.
Eikö? Tai sitten se on muskottipäällyste. Bambufuusio vai muskottipäällyste?
Lehtijutussa puhuttiin bambufuusiosta.
Otin sen talteen tällaisia hetkiä varten.
Hukkaan aina kaiken, enkö?
Älä edes kysy.
Minulla on arkistointijärjestelmäkin. Kaadoin teetä päälle, eikä se lähde pois.
Ei sitten millään.
Eikö ole surullista?
-Tosi surullista. -Ei se ole surullista.
-Oletko kunnossa? -En. Anteeksi, pieni hetki.
Kaikki hyvin?
Voi jumaliste. Näyttääkö siltä, hemmetin jaarittelija?
-Se hullu hieronta? -Sedonassa.
Eihän vaan Santa Fessä.
-Olit siellä varmaan uuden tyypin kanssa. -En. Kävimme siellä yhdessä.
Muistatko sitä huonetta, jossa oli takka ja lähde.
Väitit, ettet välitä pyörteistä, ja sitten hurahdit niihin.
No niin.
Annoin sinun puhua pyörteistä sekunnin. Se ei tarkoita hurahtamista.
Tykkäsin vaelluksestamme. Vaikka käräytinkin kullini.
Jessus.
Olin melkein unohtanut.
Minulle ikimuistoinen juttu.
Sen siitä saa, kun ei pidä alushousuja lököshortsien alla -
ja nukahtaa ulos.
Sinä pakotit olla pitämättä sperman takia.
Haluan kysyä jotain muuta matkasta.
-Mitä? -Muistatko Petrified Forestin reissun?
Muistan.
Muistatko kyltin, jonka mukaan kivien ottamisesta -
seuraisi epäonnea loppuelämäksi?
Jotenkuten.
En koskaan kertonut, mutta kuulin aiheesta radio-ohjelman.
Kiviä ottaneet ihmiset lähettivät radioon kirjeitä vuosien jälkeen -
ja kertoivat, kuinka heidän elämänsä oli hajalla, vaimot jättäneet,
työpaikka menetetty.
Kaikki syyttivät kiven ottamista.
Veitkö yhden kivistä?
Älä viitsi! Hirveää sontaa. Oikeasti?
Porukka syyttää muita surkeasta elämästään.
Näkökulma on tärkeä.
-Sekä mielentila. -Okei, selvä.
Mutta veitkö kiven?
Muistan että tahdoin, mutten ottanut kiveä.
-Lupaatko? -Lupaan.
Parantajan tiedot.
Hänen luonaan otetaan kananpoika syliin.
Kananpojan piteleminen auttaa.
Kiitos paljon. Vielä kerran pahoittelut.
No niin.
Ennen kuin sanot mitään, haluan kertoa...
Tämä ei toimi.
Eihän se niin paha ollut.
Se oli tosi paha.
Sanotaan vaan, että ammatillinen ilmapiiri jäi saavuttamatta.
Kuule. Lupaan, ettei se toistu.
Ei niin, koska en pysty tähän enää.
Et pysty mihin?
-Tähän kaikkeen. -Mihin kaikkeen? Mihin oikein viittaat?
Jeesus, anna voimia.
Tämä ei ollut ensimmäinen kerta, kun tyrit myynnin.
Ajat asiakkaat tiehesi. Pelotat ihmisiä. Minuakin.
Mitä siis aiot? Jättää minut?
Vain ammatillisesti.
En tahtonut, mutta teit tästä mahdotonta.
Hyvä on.
Tiedän, etten ole ollut parhaimmillani lähiaikoina,
mutta mahdoitko kuulla mieheni murhasta?
En ole voinut hyvin.
Rukoilen sinun ja poikien puolesta joka päivä.
Olen yrittänyt olla hyvä ystävä.
Ongelmasi vaan eivät alkaneet Tedin kuolemasta.
Olen jo vuosia halunnut käydä tämän keskustelun.
Shorewoodin asunnoista asti, kun tärvelit sen viikunan.
Sinähän olit siinä mukana. Vihasimme sitä viikunaa.
Se ei kuulunut sinne.
Entä kun Crystal Covessa huusit sille herttaiselle pariskunnalle?
Mitä siitä sitten? Eihän se... Nainen oli rasisti.
Hän oli 80.
Raivoamisesi on kestämätöntä.
En tiedä, miten auttaa sen kanssa.
En vain pysty tähän enää.
Olen pahoillani.
Hei, anteeksi. Tiedätkö, mistä löydän Judy Halen?
En ole kuullutkaan.
Selvä.
Oletko Judyn kaveri?
Olen.
Hei. Olen Jen.
Olet se mukava nainen, jonka luona hän asuu.
Sinun on oltava Abe.
Syntymästä saakka.
-Istu alas. -Kiitos.
-Judy ilmoitti olevansa kipeä. -Niinkö?
En usko, että hän on.
Hän on varmaankin sen Steven retkun kanssa.
Olet varmaan oikeassa.
Oletko kunnossa?
Olen.
Oli vain paskamainen päivä.
Tai no, pari paskamaista vuotta.
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Taisin ansaita sen.
En olisi niinkään varma. En usko ansioon.
Saivatko lapset Auschwitzissa ansionsa mukaan?
Jestas. Eivät tietenkään.
Minusta vain... Taisin ansaita tämän päiväisen.
Älä soimaa itseäsi.
Kiitos, Abe.
Näen, miksi Judy tykkää sinusta.
Niin minäkin.
Katsohan meitä.
Kippaamme Cuervo tradicionalia.
Tradicionalia vai?
Niin se kuuluu sanoa.
Eikö R:ää tarvitse painottaa?
Mahtavaa päästä tuosta eroon.
-Kunpa en olisi ostanut sitä. -Et voinut tietää.
Toivon, että olisin tehnyt monia asioita toisin -
meidän suhteen.
Niin minäkin.
Olimme hyvä pari.
Olihan meillä vaikeaa, mutta oli hyviäkin hetkiä.
Toivon totisesti, että -
tämä uusi tyyppi -
osaa pitää sinusta huolta.
-Älä yritä. -Yritä mitä?
Toivoa, että uusi tyyppi huolehtii minusta kuten sinä.
Ja tuo juttu, jota nyt teet silmilläsi.
Enkö saa käyttää silmiä?
Lakkaa katsomasta minua noin.
Katson sinua ihmisenä.
Tuskin katsot isoäitiäsi noin.
Et tiedä, miten katson isoäitiäni. Hän -
oli näyttävä nainen.
Näin on.
-Mitä? -Teet sitä juttua taas.
En tiedä, mistä puhut.
-Ei se ole juttu. -Onhan.
Itse teet juttua puhumalla siitä.
Minä en tee mitään juttua.
Osoitan vain olemassa olevan jutun, eikä siihen tarvita mikroskooppia.
-Nytkö olemme tiedetunnilla? -Niin.
Itse olet.
-Lopeta. -Mitä?
Tiedät, mitä teet.
Tehdäänkö pieni testi?
-Suljen silmät. -Selvä.
Kun avaan ne,
kerro näetkö sen jutun.
-Valmiina? -Hyvä on.
Judy?
-Hei. -Moi. Tulin katsomaan, miten pärjäät.
Tämä piirakka osui silmään.
Onpa kultaista.
Tule sisään.
Otatko viiniä, olutta tai jotain?
-Olut maistuisi. -Täältä tulee.
-Tässä. -Kiitos.
Miten voit? Aamuisessa oli paljon sulateltavaa.
Niin oli.
-Miten loppupäivä meni? -Uskomattoman paskamaisesti.
Pahin kaikista.
Ei yhtä paha kuin se, kun mies ei palannut lenkiltä.
Se oli todella mälsää.
Aivan.
Oli ystävällistä tulla käymään.
Et takuulla tullut yhtään Judyn takia.
En yhtään.
Ihan yritän vältellä häntä.
Ilmestymällä hänen kotiinsa?
Ja miettien mistä leivoksista hän tykkää.
Porkkanakakusta.
-Porkkanakakusta. -Eikä hän ole täällä.
Menikö hän lenkille? Sanoit, että Ted lenkkeili sinä iltana.
Niin.
Kansion mukaan hän piti Vanseja.
Niin pitikin.
Hän ei tykännyt juoksukengistä. Ei omistanut yksiäkään.
Liittyi jalkapohjien kovettamiseen.
Hyvää IPA-olutta.
Mukavasti humalaa.
Kuulehan.
Anteeksi. Minun pitäisi mennä nukkumaan.
-Selvä. -Suuri päivä huomenna.
Selvittelen elämääni.
Kerron Judylle, että poikkesit. Et hänen takiaan.
-En hänen takiaan. -Tietysti et.
-Niin. Kiitos. -Moikka.
Kiitos.
Hyvää yötä.
Okei.
Rakastin sitä autoa.
Tiedän.
-No niin. -Varovasti.
Minun on oltava rehellinen. Minä -
otin.
Otit mitä?
Yhden kiven Petrified Forestista.
Etkö itse muka?
-En. -Myönnä pois.
En ottanut.
Mikset?
Miten niin miksen? Nehän olivat pyhiä kiviä.
Niitä kiellettiin olla ottamasta.
Kyltti sanoi, että se toisi huonoa onnea.
Elämänikö on muka pilalla kiven takia?
Ei koska olen ääliö?
Kivellä ei ollut osaa eikä arpaa.
Kaikki järjestyy. Onko selvä?
Soitan sinulle.
Hei.
-Mitä hemmettiä? -Hei.
En edes tiedä mitä sanoa.
-Jen... -Ei. Ihan sekopäistä.
Olen pahoillani.
Olit Steven kanssa, etkö ollut?
Olin.
Olisit voinut edes tekstata takaisin. Jessus sentään.
Kun en viimeksi saanut rakasta kiinni, hän oli kuollut.
Voi jestas.
Olet oikeassa.
-Olen pahoillani. Olen idiootti. -Tarvitsin sinua tänään.
Todella tarvitsin.
Sitä oli vaikea myöntää.
Olen pahoillani.
Miten poliisilla meni aamulla?
En halua puhua siitä. Menen nukkumaan.
Hyvä on.
Steve?
Oikeasti? Miten hän oikein hallitsee sinua?
Voisinpa sanoa.
Hyvää yötä.
POISTA ALBUMISTA POISTA
PERUUTA
Hyvä on. Selvä.
Kiitos paljon.
Moikka.
On uusi päivä.
-Niinkö? -Niin.
He selvittivät automallin.
-Mitä? -Se oli Nick. Saan häneltä listan -
rekisteröidyistä automallin omistajista alueella.
-Vautsi. -Niinpä. Voi luoja.
Se on Mustang 1966.
Eikö ole outoa?
Outoa saada se selville.
-Vähän karmivaakin. -Tavallaan.
Mutta niin. Niin tapahtui, ja tässä on syyllinen.
Tällä autolla hän ajoi.
Eikö ole uskomatonta?
-Todellakin. -Niin.
-Minua kuitenkin mietityttää. -Mikä?
Eikö auton omistaja olisi hankkiutunut siitä eroon?
Eikö hän olisi tehnyt niin ensitöikseen?
Ehkä.
Ehkä ei.
Se vaikuttaisi todella epäilyttävältä.
-Eikö? -Ei.
Itse en ainakaan hävittäisi autoa.
Miten epäilyttävää sekin olisi.
Se olisi pahin mahdollinen asia, mitä voisi tehdä.
Kuin osoittaisi suoraan itseensä.
Mutta sillä ei ole väliä.
Tietäisimme, vaikka henkilö olisikin hävittänyt auton.
Aivan.
Nyt menen suihkuun.
Uusi päivä, Judy.
Tekstitys: Tiina Valjanen