PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Co to sakra dělám?
Do hajzlu!
Panebože.
Do hajzlu!
Tohle fakt nesnáším. Já nemůžu.
Vajíčka se nesou.
Sakra.
Nemusela jsi zůstávat.
Musíš něco sníst.
Nemůžu. Já…
Asi už nikdy nic nepozřu.
- Do prdele! No ty vole. - Ahoj, mami.
Judy je zpátky!
Ahoj!
- Dobré ráno. - Ahoj!
- Stýskalo se mi. - Mně taky.
Díky za toho ptáčka.
Jdu pro něj.
Ne, zlato… Teď se pojď nasnídat.
Pak se obuj. Ať stihneš autobus.
Neříkalas, že Judy už nepatří do našeho života? Jste zas kamarádky?
- Ráda bych… - Ne tak docela.
- Doufám… - Přišla si pro věci.
Jasně.
- Kde mám věci? - Spálila jsem je.
I moje obrazy?
Zuřila jsem. Byly asi jen dva.
- Parker má nový auto. - Jo.
- A Jake dostane mámin Lexus. - Panebože, ne!
Charlie, nemůžu.
Mám řidičák už týden.
- Ani mě nepustí za volant. - Bože…
Charlie, teď ne. Prosím.
Jo? Mám za sebou dlouhou noc a…
Budeme trénovat.
Slibuju, zlato.
A teď toho nech a mazej do školy.
Díky.
Proč je bazén přikrytej?
Je tam plachta.
- Myslely jsme… - Něco umřelo.
- Co? - Veverka.
Pes.
- Pavouk… - Byl to pes.
- Pes umřel v bazénu? - Jo.
- Velkej. - Jo.
Přešla mě chuť.
- Byl starej… - Pes by chtěl, abys jedl.
- Asi se zabil sám. - To by stačilo.
Díky, žes nespálila všechno.
Došla mi náplň do zapalovače.
Já…
Asi bychom…
si měly promluvit o tom…
o čem nesmíme mluvit, než se přestaneme bavit.
Jasně.
Jo, to jo.
Nikdo se nikdy nesmí dozvědět, co se stalo, ani kde Steve…
Já vím. Nejsem blbá.
Slyším, že říkáš „já vím“,
ale taky vím, že máš trochu přiznávací sklony.
Tobě jsem se přiznala, aby ses neobviňovala ze smrti manžela.
Ale dlouho jsi lhala.
Jo, abys věděla, že to umím.
- To umíš. - Jo.
A přísahám, že to poslední, co teď chci, je tě ohrozit.
Víš co?
Na to je sakra pozdě, Judy.
Jsem ohrožená ažaž.
Jak se to všechno vůbec mohlo stát…
Já ti to říkala.
Jo?
Vyprovokoval mě.
Chtěl mě uškrtit.
Hrozně jsem se bála.
Musela jsem se bránit, doma byli kluci.
A nemyslíš, že to policie pochopí?
Byla to sebeobrana.
Jo, to byla…
Ale jak budu vypadat, když půjdu na policii?
Steve mi zabil manžela.
A sama jsi říkala, že jeho rodina má na policii konexe.
Jo. Velitel je jeho kmotr. Je to jen titul, ale…
Nemluvě o tom, že by můj dům byl místem činu…
kluky by vyslýchali.
S tím se dítě těžko srovnává. Vývojově.
Už ztratili tátu.
Nemůžou ztratit i mě.
Ne, máš pravdu.
Jen jsem navrhovala jít na policii, protože vím, jak těžké je něco tajit.
Podepíše se to na tobě.
Tak moc mě to mrzí.
Tvou lítost teď fakt nepotřebuju.
Potřebuju, abys mlčela.
Dobře.
Promiň, že se kvůli mně řítíme z průseru do průseru.
Nemůžu uvěřit, že je po něm.
- Není. - Ale je.
- Není, jasný? - Ne, není.
Musíš se chovat, jako že žije.
Jasně.
Tak jo.
Díky za včerejší pomoc.
- Klidně zavolej, kdyby… - Sbohem, Judy.
Ahoj.
Nepřibližuj se.
Nikam nepůjdu, dokud mi kurva neřekneš, kde je Judy.
Terry?
Ahoj.
Nádherná sukně.
Jsou to kalhoty.
Měla by sis je pořídit ve všech barvách.
- Asi je to spíš kalhotová sukně. - Je to oříšek.
Mám na tebe dotaz, snad to nebude znít divně.
Nemohla bych týden, dva, spát v Abeově pokoji?
Prosím?
Neboj, mám vlastní povlečení. Moc se mi po něm stýská
a napadlo mě, že by mi to třeba pomohlo.
Taky potřebuju bydlení.
Angela říkala, že žiješ s rodinou.
To bylo. Teď už tam nebydlím…
Nedopadlo to podle představ.
No, ale do Abeova pokoje se stěhuje nová klientka
a máme plnou kapacitu…
To je bomba, plná kapacita. Mám radost.
Viď?
Ale máš kde bydlet, ne?
Máš někoho…
- No jasně. - Jo.
Rozhodně.
- Fajn. - Rozhodně.
Nazdar, sousedko!
Kristepane, Karen, ty ses sem vplížila jako Prius.
Nechtěla jsem tě vylekat.
Nechceš si večer dát oranžové víno?
Jeff je pracovně v Bostonu.
Ne, já…
Co je sakra oranžový víno?
Vlastně nevím.
Psali o tom na Redditu ve vláknu o menopauze…
Super.
Ne, já…
Dneska musím jít brzy spát, takže…
- Včera jsi to protáhla? - Ne.
Ne, proč?
Přišlo mi, že tu slyším chlapa.
No… Jo.
Asi Charlie.
Ne, zněl jako dospělák.
Tak jsi mě dostala.
Včera jsem…
Včera jsem šukala dospěláka.
Znělo to jako hádka.
To nevíš, jak šukám.
Jasně.
Hele, já se teď fakt musím vrátit…
Nemáš ty kamery čerstvě nainstalované?
Kristepane.
Jo, ale změnila jsem názor.
To mě nepřekvapuje.
Nechtěla jsem nic říkat, ale s Jeffem máme radši náš systém.
- Používá ho i Mosad. - Super.
Měla bys vidět rozlišení kamery do ulice.
Čeho?
Naší kamery do ulice. Vidíš celý blok. Jako ve filmu.
Víš co?
Seru na to.
Co si dát to oranžový víno hned?
Je půl dvanáctý.
Buď v pohodě, Karen.
Tak jo.
- Bezva. - To zní skvěle.
- Na co čekáš? Skoč pro něj. - Jo, jasně!
To mě poser…
Kde to je?
Zdravím. Tohle není 140?
Ale jo, je. Díky.
To je ono?
Sem mě šoupneš?
Ano, mami.
Sem investuju životní úspory, abys měla pohodlí.
Je to úžasný pokoj. Nejlepší ze všech, věřte mi.
Vidíš? Díky.
Jsem Judy.
Jen jsem kontrolovala, aby všechno bylo perfektní.
Díky, Judy. To je moje máma, Flo, a já jsem Michelle.
Jste služka?
Ne, dělám tu arteterapii.
A plazit se po podlaze je spíš umění, nebo terapie?
- Co byste řekla? - Obojí.
Hlídám, aby prostěradlo bylo pěkně napnuté,
někomu na tom dost záleží.
Fakt to umím. Tak snad nevadí…
Žádný problém.
Ne, ne.
Bezva.
Moc ráda jsem vás poznala.
Flo. Nashle.
Mějte se.
Ať se drží dál.
Mami, to musela slyšet.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Úžasná kvalita, co?
Je to skvělé, ale je to vůbec legální, takhle lidi špehovat?
Skoro žádné zákony o soukromí už nejsou.
I proto jsem ráda, že žiju v téhle době.
- Jasně. - Jo.
Ne že by na tom záleželo.
Tady se stejně nic zajímavého neděje.
Až na to, co se stalo včera u vás.
- Co? - Víš, s tím…
šukáním.
Jasně.
Šukání.
YALO. Nebo YOLO?
Netuším, Karen.
Jo… Hele, má i noční vidění.
To je včera.
Teda, je to fakt ostré.
- Chutná ti to oranžový? - Jo, krásně obalí patro.
Jak se to maže? Mažeš to každý den, nebo jak to mažeš?
Nemažu to. Mám to všechno v cloudu.
Co je to za zvuk?
Co to děláš?
Co to sakra děláš?
Odtok vydává divný zvuk.
Ať se ti neucpe.
To by sis užila.
Jasně.
To je viník.
To je hračka. Jenom…
Nemá tu co dělat.
Fetiš?
Dovolali jste se do TKG Arts,
přední galerie v Laguně pro místní i světové umělce.
Prohlídky pouze na objednávku.
Víte, co máte dělat.
Zdravím, Judy.
Zdravím.
Jsou tu ztráty a nálezy?
Našla jsem v pokoji tuhle krabici na doutníky.
Schovanou mezi pružinami.
Zvláštní, někdo to tam nechal.
Jo, dost zvláštní.
Rozhodně jsem se nedívala dovnitř
a neviděla tam trávu a klíčky od auta.
Děkuju.
Aha, tak jo.
Krásně vám voní vlasy.
Díky?
Není zač.
Hlavně prosím buď opatrný.
Jeď pomalu.
- Klid, mami. - Koukej na cestu.
Já vím.
Jo… Jak to, že umíš řídit?
Naučil mě to táta.
Jo tak…
Teda učil mě, než umřel.
Aha?
Bylo to fakt super,
řídit s ním.
Jsem ráda, že jste stihli… spolu trávit čas.
Žes nic neřekl?
Poprosil mě o to. Asi tě nechtěl naštvat.
Pozor!
Bože. Jsi v pořádku?
- Jo, jsem. - Panebože!
Koukej, kam jedeš, ty kreténe! Jsi na křižovatce!
Neslyší… Už je pryč!
- Moh někoho zabít, kurva! - Klid.
Kurva, neslyší tě!
Kurva, nech si ty kurvy!
Děkuju, Abe.
Koukla jsem na internet
a můžeme sepsat petici, aby na tu křižovatku dali stopku.
Nic se nestalo.
Přeháníš to.
To teda ne.
A víš co? Neříkej ženský, že přehání, jasný?
Ženský většinou věci zlehčujou.
Je to moje reakce,
takže reaguju naprosto akorát.
Vrátí se Judy?
- Zase se rozešly. - Char…
Rozcházíš se moc.
Můžeme jíst u telky?
Fajn.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
PORTÁL LAGUNA BEACH ŽÁDOST O ZNAČKU STOP
KAMERA ODPOJENA
Mami!
Hej! Boope.
Boope, zlatíčko.
- Jsi v pořádku? Něco se ti zdálo? - Jo.
Nepovíš mi to?
No…
Byl jsem sám v pokoji.
A někdo tě odtáhl pryč.
Víš…
Víš, kdo to byl?
Nepoznal jsem to.
No, to…
To byl zlý sen, viď?
Jo.
Víš co?
Byl to jen sen.
Jsem přece tady.
Nejsi sám.
Vždycky tu budu.
Dobře?
Máma tu vždycky bude.
Zavři oči.
Ahoj.
Nečekala jsem, že to vezmeš.
Já nečekala, že zavoláš.
Nechalas tu náramek.
Promiň. Já…
Můžeš ho vyhodit nebo…
třeba spálit.
Já myslela, že to bylo schválně.
Jako záminka, abys mě mohla vidět.
Vyšlo to?
Co je to za zvuk?
Kde jsi?
Já…
parkuju před ordinací svého zubaře.
- Dr. Nguyena? - Jo.
Taky k němu chodíš?
Sakra, chtěla jsem stočit okýnko, ale spadla jsem.
Až krize paní Garrettové nás zase dala dohromady.
Jo…
Jak dlouho to ještě budeme hrát?
Dokud nevyřeší ten svůj drobný problém.
Pak bude všechno jako dřív.
Jo. Nechceme porušit…
Dík, žes mě sem vzala.
Přece tě nenechám spát v autě.
Spala jsem s mámou v autě asi rok.
Vážně?
Možná rok a půl.
Nebylo to tak zlý. Byl to hatchback.
Bože, paní Garrettová.
Nechtěla bys mít paní Garrettovou,
aby ti řekla, že všechno bude dobrý?
Jo.
Všechno bude dobrý.
To není ono.
- Ne? - Ne.
Promiň.
Nevím, co dělat, Judy.
To je jak zlý sen.
Ale ne. Já vím.
Já vím, že víš.
Jsem tady.
Tak jo.
Nedošlo mi, jak se mám dobře, když jsem byla normálně nešťastná.
Jasně.
Bože, co bych dala za běžnou depresi.
- Za pořádnou dávku nespokojenosti. - Jo.
Sakra. Promiň.
Vždycky na chvíli zapomenu a pak si vzpomenu na Stevea.
Jo.
Vím, že už jsme spolu nebyli,
ale najednou si neumím představit život bez něj.
Já… Promiň, Judy.
Moc se…
Moc se omlouvám.
Ne, neomlouvej se.
Útočil na tebe a nebyla to tvoje chyba.
Jo.
Nikam nepůjdu, dokud mi kurva neřekneš, kde je Judy.
Prosím, odejdi.
Nevím, proč ji sakra chráníš. Jenom tě lituje.
Chudák vdova, sama. Manžel záletník. Ten musel trpět, co?
Seru na to! Mizím.
- Judy? - No?
Můžu…
Můžu tě obejmout?
Ne, vážně.
Vážně?
Jo, v pohodě.
Můžeš zůstat, dokud si nenajdeš něco stálýho.
A ještě, spálilas fakt všechno?
Tu dečku ne.
A některé tvé krystaly taky nechápaly, o co mi jde, ale…
Jo a taky…
- Díky. - Jo…
Ahoj.
- Do školy mě bude vozit Parker. - To se ptáš, nebo oznamuješ?
Oznamuju.
Jedna bez druhý nevydržíte, co?
Ahoj.
Moment, počkat.
Znám toho Parkera a má řidičák?
Už si ho udělala.
Připoutej se!
- Myslíš, že spolu… - Ne.
Už jdu.
Dobré ráno.
Překlad titulků: Barbora Vrbová