EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
God morgen.
Hei.
-Jeg kan ikke tro at jeg er her. -Ikke jeg heller.
Hvordan sov du?
-Godt. -Godt.
Godt.
Jeg må dusje.
Faen.
Vent der.
Herregud, du er en psykopat.
Du er en jævla Taxi-sjåføren-psykopat!
Hva faen feiler det deg? Faen ta deg!
-Går det bra der inne? -Jepp.
Du er faen meg De Niro.
De Niro i alle filmer han har spilt i.
Hei, mamma.
Hei.
Få se på deg.
INGEN KROPPSKONTAKT
-Judy Anne, du har ikke forandret deg. -Du ser bra ut. Du er fortsatt så vakker.
-Jeg ser ut som en sekk med hundedritt. -Nei.
Du kler kjeledressen. Veldig moteriktig.
Man bruker det man har.
-Jeg... Hva heter boka? Jeg lener meg inn. -Jeg tror ikke boka handler om det, men...
-Jeg har ikke lest den. -Ikke jeg heller.
Hvorfor kom du?
Jeg mistet folk nylig.
Og jeg ville ikke la det gå lenger tid før jeg så deg igjen.
Du er mora mi.
Og jeg savner deg.
Jeg savner deg også.
Det har gått 15 år. Jeg trodde ikke jeg ville se deg igjen,
-at du ikke ville ha noe med meg å gjøre. -Mamma...
...jeg sendte deg en haug med brev. Jeg fortsatte å prøve.
-Jeg trodde bare du ikke ville se meg. -Jeg skrev tilbake.
-Gjorde du? -Selvsagt.
Jeg fikk dem aldri.
-Og du ringte aldri, så... -Nei, ikke.
Det var riktig av deg å holde deg unna. Og jeg uroet meg aldri for deg.
Verden har alltid elsket å ta seg av deg.
Med det fjeset.
-Hvor lenge blir du her denne gangen? -Fem, kanskje ti.
Jeg har ikke bestemt meg. Men jeg har det bra. Jeg mener det.
Jeg er edru.
Så fredfull har jeg ikke vært på lenge.
Er det sant?
Vet du hvor slitsomt det er å gjemme seg og lyve hele tida?
Da jeg kom hit, var det som om jeg endelig kunne puste ut.
Flott.
Det er ikke det verste i verden å gjøre opp for seg.
Akkurat.
Jeg forstår at det kan være en lettelse.
Hei.
Jeg er fortsatt her.
Det er du.
-Og du friker ut. -Nei, det gjør jeg ikke.
Det føles sånn, og jeg skjønner det.
Du er sammen med en ny mann, og det er skummelt og snålt.
Det eneste vi kan gjøre, er å danse oss gjennom det.
-Hva? -Jeg syns vi skal danse oss gjennom det.
Kom igjen, lille frøken. Det er det vi skal gjøre.
-Vi beveger oss sammen. -Hva gjør vi?
Du friker totalt
Det går så bra
Det er helt normalt Når du har en ny kar i senga
Særlig når han er en nerdete kiropraktor
Kanskje det hjelper om du vet en faktor
Han syns du er utrolig
Og...
Jeg finner ikke noe som rimer på "utrolig".
-Jeg kan ikke gjøre dette. -"Urolig."
Ben, jeg...
Beklager. Dette var et enormt feiltrinn.
-Hva? Hvorfor? -Det spiller ingen rolle.
Jo, for jeg syns ikke det var et feiltrinn.
Jeg har ventet hele livet på en som deg.
En som utfordrer meg og dukker opp.
Og er en fantastisk kombinasjon av snill, sterk...
...og vakker.
Virkelig vakker.
-Innvendig og utvendig. -Ben, seriøst.
-Å, Gud. -Jen, hva...?
Du aner ikke hvem jeg egentlig er.
Og du fortjener personen du nettopp beskrev.
Og jeg forsikrer deg om at det ikke er meg.
Jen, dette er sinnssykt. Hva prater du om? Vi...
Er det fordi det er for kort tid siden mannen din...?
-Nei. -Hva er det?
Nei.
-Kan vi prate om det...? -Nei, det kan vi faen ikke.
Vær så snill, bare...
Bare gå.
Ok.
Vær så snill.
Jeg vet ikke hva som foregår med deg, men...
...jeg håper du en dag ser deg selv slik jeg gjør.
For det er ganske...
Det er ganske spesielt.
Faen.
Hei, Ben.
Hei, Charlie. Jeg var på vei ut.
-Er alt i orden? -Ja, jeg hadde bare...
...et møte med mora di. Et morgenmøte.
Men det er over.
Hei...
...ta vare på deg selv.
-Ok. -Og...
...ta godt vare på mora di også.
Ja visst.
Bor du i Laguna?
Så fancy. Hvem er karen?
Ingen kar. Jeg bor hos min venn Jen og hennes to sønner,
-Charlie og Henry. -Har du ikke din egen familie?
Nei, men jeg har dem.
Morskapet er uansett overvurdert.
To minutter.
Frankie, kan jeg ikke få litt til?
Jeg prater med dattera mi. Er hun ikke vakker?
Jeg ser likheten.
-Du får fem minutter denne ene gangen. -Takk.
Ikke tro at hårklippen gikk meg hus forbi.
Hvordan gjør du det? Du skaffer deg venner hvor enn du er.
Man trenger dem her.
-Hvordan havnet du her igjen? -Jeg kan ikke prate om det.
Men det er systemet.
Havner du først her, er det nærmest umulig å ikke komme tilbake.
Akkurat.
Jeg er lei for det.
Du var et barn.
-De skulle ikke ha latt deg vitne. -Jeg tenker på det hele tida.
Jeg bare...
Jeg måtte si sannheten.
Ja.
Du visste ikke bedre.
Det er i fortida. La oss leve for fremtida.
Greit.
Jeg vil se deg oftere.
Det hadde jeg også likt.
Det ryktes at jeg skal vurderes for prøveløslatelse.
-Kanskje jeg slipper ut før. -Jaså?
Særlig om jeg får en advokat som ikke fikk graden sin på et tikronersmarked.
-Men gode advokater er ikke billige. -Nei.
-Jeg vil hjelpe, men jeg har ingen penger. -Nei, hør her.
Kan du ikke hjelpe meg, så kan du ikke.
Kanskje jeg kan prøve.
Det ville bety mye.
God morgen.
-Hei, mamma. -Hei.
Jeg så Ben komme ned tidligere.
Var Ben her?
Han kom for å prate om eiendommer.
-På rommet ditt? -Ja.
-Han virket opprørt da han dro. -Gjorde han?
-Ja. -Hold kjeft!
Jeg sa ingenting.
Nei, unnskyld. Ikke du.
Byrådet avviste søknaden om stoppskiltet.
-Seriøst? -Hvorfor?
Det sier de ikke.
Bare en upersonlig avvisning fra ansiktsløse rasshøl.
Så det var det? Var alt arbeidet nytteløst?
Nei. Vi er ikke ferdige.
-Hvor skal du? -De skal få si det direkte til meg.
-Får jeg bli med? -Nei. Du spiser frokosten din,
og så setter du for en gangs skyld skåla i oppvaskmaskinen
-Jeg er på din side. Hvorfor er du sint? -Jeg er bare føre var.
Drit og dra.
PARKERINGS-, TRAFIKK-, OG SIRKULASJONSKOMITÉ
Jeg har gjort undersøkelsene, og tallene er veldig overbevisende.
Jeg er lidenskapelig opptatt av dette.
Så hva gjelder midtdelere...
...bør vi la være.
Hei. Jen Harding,
eiendomsmegler og mor, og jeg vil si nei.
-Til midtdelere? -Til dere.
Hva behager?
Jeg søkte om et stoppskilt og ble avvist av dette byrådet,
-så jeg kom for å avvise avvisningen. -Beklager, dette er midtdelerhøringen.
-Nå skal vi prate om stoppskilt. -Forespørselen ble avvist
fordi stoppskilt sakker ned trafikken.
Det er poenget.
Vi følte at det kunne gjøre mer skade enn nytte.
Unnskyld, hvem vil et stoppskilt skade?
Bortsett fra rasshølet som kjøpte en Lambo for å kompensere for mikropikken sin?
Frøken, vi trenger ikke den slags språk her.
Ikke kall meg "frøken". Jeg er en voksen kvinne.
Sønnen min skal til å ta førerkortet, og jeg vil beskytte ham.
Og gjøre nabolaget tryggere for ham og alle dere.
Mrs. Harding, jeg syns det er interessant at du uroer deg
for dine naboers sikkerhet.
-Kjenner jeg deg? -Ja, vi har møttes.
Jeg heter Andrew.
Andrew Peters.
Du husker kanskje at du tilbød meg en gratis eiendomstaksering
og så overfalt meg.
Slipp meg, for faen!
Nei betyr nei, for faen!
Di tispe!
Du brakk nesten nesa mi.
-Jeg skulle ha slått hardere. -Hva?
Du husker kanskje at jeg prøvde å brekke nesa di
fordi du prøvde å tvinge deg på meg etter at jeg gjentatte ganger sa nei.
Og jeg sa ikke bare nei fordi du er jævlig ekkel...
...men fordi jeg hadde mistet mannen min, og det siste jeg trengte,
var å bli utsatt for et overgrep av en selvgod, kåt kødd.
-Det var ikke det som skjedde. -Vi kunne trengt et stoppskilt da.
Og hadde det vært et stoppskilt...
...på veien der mannen min ble drept...
...kunne han vært i live.
Og gutta mine ville hatt faren sin.
Og vår verden ville ikke ha rast sammen.
Mrs. Harding, det er leit å høre om din manns død,
men vi vet ikke om et stoppskilt ville ha reddet ham.
Nei, det gjør vi ikke.
Men det er ett stoppskilt.
Og om det kan redde noen andre fra å føle det jeg føler hver dag,
så er det verdt det.
For jeg unner ingen dette.
Selv ikke deg.
-Hei. -Miss Hale.
-Du kan nok kalle meg Judy nå. -Nei.
Ok. Jeg har noe til deg.
Det er Flo. Jeg hørte at det går bedre. Ikke fra Michelle.
-Hun svarer meg ikke. Det er vondt, men... -Seriøst?
-Unnskyld. -Takk for dette.
Bare hyggelig. Jeg håpet også at du kunne gjøre meg en tjeneste.
-Tror du at du kan be meg om sånt? -Nei, men jeg ser etter maleriene mine.
En samling av små jenter med hull i hjertene sine.
-Ok. -Jeg vet det høres rart ut,
men de er verdt noe, og de hang i Steves galleri.
Slutt å prate. Jeg har noe å vise deg. Prager!
Hei, Judy.
Hei, Nick. Godt å se deg i uniform igjen.
Er det?
Kan du gjøre meg en tjeneste og forklare hva som skjer her?
-Det er ikke det dere tror. -Er det ikke Charlie Harding i Steves bil?
Charlie har ingenting med Steve å gjøre.
Så hjelp oss å forstå hvorfor det fins opptak
av at han kjører Steves bil kvelden den ble brent.
-Jeg... -Sjefen vil at vi arresterer noen i saken.
Og han syns vi skal se på deg.
-Gjør han? -Ja.
Men det er vanskelig å se bort fra dette. Det er vårt eneste spor.
-Ja. Det er bare noen bilder. -De forteller en stygg historie.
-Vi vet at han er sint etter farens død. -Og har tilgang til et våpen.
Men var han sint nok til å bruke det?
-Det må vi spørre ham om. -Det var ikke det som skjedde.
Så hva skjedde?
Det er Charlie som trenger en tjeneste nå, så har du noe bedre, snakk fort.
Char, Hen!
Mamma lagde middag!
Det skjer ikke så ofte.
Det smaker nok dritt, men sånn smaker kjærligheten min.
Hallo?
-Hei, Boop. Middagen er klar. -Jeg er ikke sulten.
-Ikke? Hva skjer? Har du det bra? -Jeg kranglet med Shandy.
-Jeg vil ikke være vennen hennes. -Hvorfor ikke? Kan dere ikke prate om det?
Shandy, virker jo...
...veldig fornuftig.
Hun drepte fuglen min.
-Gjorde hun? -Jeg vet du ba henne lyve om det.
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg...
Jeg vet ikke.
Unnskyld.
Jeg visste du var lei deg,
og jeg ville ikke at du skulle ha det verre.
Men jeg har det verre. Du er mora mi og du løy faen meg.
Ja.
Jeg tabbet meg ut.
Mødre tabber seg ut noen ganger.
Jeg er veldig lei for det. Hvordan kan jeg gjøre det godt igjen?
Vil du dra til spillehallen?
Nei.
Men kanskje Judy kan komme opp til meg når hun kommer hjem?
Ok.
Har du fuglen din?
Ja, men stjerten brakk på noe vis.
Ja.
Jeg er glad i deg.
Ok.
-Vi må prate sammen. -Hva er det nå?
Jeg er ikke Henry. Du må ikke lyve for meg.
Hva prater du om?
Alt. Ben, Steve. Jeg vet du tente på bilen hans.
Du hadde en bensinkanne.
Du vet ikke hva du prater om.
-Ok? Dette raker deg ikke. -Jo, det gjør det! Du er mora mi.
-Skal vi ikke passe på hverandre? -Jo, det skal vi.
Så du må la dette ligge. Stol på meg.
-Hvorfor kan du ikke si hva som skjer? -Fordi.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg er redd.
Steve Wood...
...hadde veldig farlige forbindelser.
Så vær så snill...
...ikke si et eneste ord til om dette.
Forstår du?
Ja.
Ikke et eneste ord til.
Ok.
Hva? Hva er det?
Ingenting.
-Du tror ikke gutten gjorde det? -Jeg ser bare på bevismaterialet.
-Så du på det jeg ga deg? -Ja.
Men noen bilder av en fyr som går inn i et galleri, beviser lite.
Det samme gjelder bildene av gutten i bilen.
Prager, telefonene svarer ikke seg selv.
Så...
...hva hadde Judy Hale å si?
Hun prater ikke ennå.
Brukte du gutten?
-Det gjorde jeg. -Flink jente.
-Jeg er ikke jenta di. -Unnskyld.
Jeg trodde det var en kompliment for en på din alder.
Tispe.
Hei.
Vi må prate sammen i garasjen.
Må vi? Bare... Faen, greit.
Hei.
Hva skjer?
Bare si hva som foregår.
Politiet har bildene Parker tok av Charlie i Steves bil.
Herregud.
De har ham også på overvåkningsopptak...
-...fra kvelden den ble brent. -Herregud.
De tror han gjorde det.
Nei, nei...
Herregud.
-Hva skal jeg gjøre? -Ingenting.
Herregud.
Hør på meg. Du gjør ingenting. Jeg tar på meg skylda.
Hva? Nei.
Jeg spør ikke. Jeg sier det.
-Ikke faen! -Du lar meg gjøre dette.
-Jeg må gjøre dette. -Herregud, Judy.
-Nei. -Jo.
Hør på meg.
Natta Steve døde...
-...skulle jeg ta livet av meg. -Hva?
Men så ringte du, og du reddet meg.
-Judy. -Kanskje det var så jeg kunne gjøre dette.
Du har en familie. Du har et liv.
La meg gjøre dette for deg.
Alt dette er min skyld. Jeg er grunnen til at alt dette skjedde.
Du er ikke skyld i Steves død. Det er jeg.
-Jo. -Nei.
Han lette etter meg og overfalt deg.
Nei.
-Jo, det var selvforsvar. -Nei.
Jo.
-Nei, det var det ikke. -Hva prater du om?
Han var på vei vekk.
Og han overfalt meg ikke. Jeg overfalt ham.
-Du sa han kvalte deg. -Nei, jeg løy.
-Hva? -Jeg løy.
Unnskyld.
Nei, jeg skjønner ikke hvorfor... Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor drepte du ham?
Han så etter en utvei.
-Hva? -Ted.
Han kastet seg foran bilen vår.
-Nei. -Jo, han ville bli påkjørt.
-Dra til helvete. -Og jeg klandrer ham ikke.
For var jeg gift med deg, ville jeg skutt meg.
Jeg ville også ønsket å ta livet av meg, di elendige hurpe!
Fordi han sa forferdelige ting.
Og jeg ble veldig sint og...
...det klikket for meg.
-Hva sa han til deg? -Det spiller ingen rolle.
-Jo. -Nei.
-Hva sa han? -Nei, det...
Jo, for du drepte ham. Hva faen sa han til deg?
Han sa at Ted hoppet foran bilen!
Han sa at han ville dø på grunn av meg.
-Du vet at det er usant? -Det er sant.
Nei. Det er ikke sant. Steve gjorde sånt. Han ville såre deg.
Sånn var han.
Nei, han hadde rett.
Jeg er en dritt.
Jeg er en jævla dritt.
Ted hatet meg,
barna mine hater meg, jeg hater meg.
Alle hater meg, for faen.
Jeg hater deg ikke. Jeg har aldri hatet deg.
Fordi du elsker alle som gir deg litt oppmerksomhet,
selv om de misbruker deg. Som om det tenner deg.
Derfor elsket du Steve og mora di, det bedritne rasshølet!
Du er der for hvem som helst.
Faen.
Judy, vent.
Stopp, vær så snill.
Jeg mente det ikke.
Hør på meg. Stopp. Jeg er så lei for det.
Det er greit å være forbanna. Jeg fortjener det.
-Ikke. -Slå meg i trynet.
-Nei. -Slå meg.
Bare slå meg i ansiktet.
Jeg er ikke som du.
Nei, vær så snill. Ikke dra. Bare slå meg!
-Flytt deg! -Vær så snill!
Bare slå meg!
-Flytt deg! -Nei!
-Flytt deg! -Bare kjør over meg!
-Slutt! -Slå meg!
Slutt!
Bare slutt, for faen!
Bare slutt.
Slutt.
Judy?
Judy.
Kom hit.
Ok, det går bra.
Det går bra.
Det går ikke bra.
Jeg vet det.
NØDPERM
PERM FOR NØDSTILFELLER
Jen?
Mrs. Harding. Hva gjør du her?
Jeg har noe jeg må tilstå.
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson