EN NETFLIX-SERIE
Jude, jeg skal fortælle dig noget, og det burde ikke være mig, der gør det,
for … det er svært.
Men jeg elsker dig så højt,
og hvad der end sker, klarer vi det sammen, okay?
Der er skygger på dine scanninger, som de fandt.
Og det er nok ingenting.
Men du har nok kræft, og du skal sgu dø.
Hvad?
-Ikke noget! -Talte du til mig?
-Jeg hørte det ikke. -Nej!
-Har du brug for mig? -Nej, jøsses, Judy, nej!
SMAG DET GODE LIV
Hvordan kan du lave cupcakes? Vi er lige kommet hjem.
Det er det mindste på Charlies fødselsdag.
Dit mindste er bedre end mit bedste.
Tak. Vanilje og chokoladestykker med karamelganache.
Selvfølgelig er det dét.
Jude. Sætter du dig et øjeblik? Jeg skal lige tale med dig.
Ja, selvfølgelig. Jeg ved, vi må tale om det.
-Hvilken del? -At de fandt Steve.
-Det er rigtigt. -Er det skræmmende?
Ja. Har jeg haft tynd mave over det? Ja.
-Har du? -Ja. Det er nervøse pøller.
Men jeg har tænkt over det, og det er ikke det værste, der kan ske.
Nej, det er sandt.
På hospitalet fornemmede jeg, at hammeren snart ville falde.
Hvorfor det er en hammer, og den falder, er måske noget regionalt.
Jeg var bange for, du var hammeren.
-Vent. Mig? Hvorfor er jeg hammeren? -På grund af dine skader.
-Du var den eneste hammer, jeg havde. -Okay.
Men da Ben fortalte mig om Steve, tænkte jeg: "Der er den."
Så Steve er hammeren?
Nemlig.
Jeg ved, du er bekymret. Med rette.
Naturlig reaktion. Men måske er det godt.
Hvordan det?
Vi skal ikke bekymre os om Steve-hammeren mere.
Det var meget stressende. Det er ikke sundt.
Det har du ret i.
Nu kan Ben og hans familie lægge det bag sig.
Det er sandt.
Som jeg ser det, er det mest af alt en lettelse.
Jude, jeg…
Ja?
Jeg skal…
…have noget vin. Vil du have lidt vin?
-Ja. -Og noget smertestillende.
-Ja, skal jeg hente noget pot? -Ja. Lad os tage alle de bedøvende midler.
Hvorfor vil det ikke… Bare…
-Jen! -Hvad?
Hvad sker der?
Jamen hej. Der er fødselsdagsbarnet.
Dræbte du Steve Wood?
-Hvad? -Jeg læste dine breve til os.
Skat, jeg…
Godt. Jeg kan forklare det.
Forklare hvad?
At du brændte Steves bil, så politiet ikke fandt den?
-Hvad? Nej. -Stop med at lyve, for helvede!
Du skrev sgu afskedsbreve til os!
-Skat. -Virkelig?
Ville du efterlade os med den snylter?
Efter det, der skete med far?
Fortalte du ham det?
Gjorde jeg?
Du godeste. Charlie.
Jeg er så ked af det.
Jeg ville fortælle det en dag. Jeg…
-Jeg ville ikke… -Hvad?
Ødelægge vores familie?
Jeg håber, knaldet med min far var dét værd.
-Hvad? -Hvad?
Jeg ved ikke, om du beskytter hende eller hævner dig.
Jeg ved bare, at fyren er død, og du ser skideskyldig ud.
Åh gud, Charlie.
Jeg fatter ikke…
Jeg fatter ikke, at du kan tro, jeg er i stand til det.
Tror du virkelig, jeg er sådan et uhyre?
Lidt.
Nej, skat.
Vil du vide, hvorfor jeg satte ild til bilen?
Jeg vil vide sandheden.
Du fortjener den.
Har du hørt om den græske mafia?
-Det er mere et syndikat. -Et syndikat, ja.
-Hvad? -Steve var involveret.
-Perifert. -Perifert.
Med grækerne. Og han hvidvaskede penge…
-Og han stjal fra dem. -Hvad?
-Millioner. Det er sandt. Fortsæt. -Seriøst?
Han bad mig om at skjule bilen.
Jeg var i syv sind, så jeg parkerede den i opbevaringsrummet…
Så fandt du den, og jeg var rædselsslagen for,
at slemme mennesker skulle spore den tilbage til os.
Så jeg var nødt til at sætte ild til den.
Desperate tider.
-Men bagefter talte jeg med politiet. -Det er sandt.
Det stod klart for dem, at jeg var ganske uskyldig i det hele.
Okay. Men hvorfor skulle du tilgive Judy for far?
Det er en anden historie.
Hun knaldede med ham. Det havde du ret i.
Hun havde en affære med far.
Og ja, jeg tilgav hende.
-Hun virkede rigtig ked af det. -Ja, det var jeg. Det er jeg.
Jeg er bare… Jeg er rigtig ked af det.
Som du kan se, er der en forklaring på alt, skat.
Er du sød at give mig pistolen nu?
Giv mig pistolen. Sigt ikke på mig!
-Peg nedad. -Ligesom med en saks.
Okay. Tak.
Hvor er fuglen henne?
Henry fik den. Den er vel hans?
Ja.
Hvorfor gør du det?
Sådan er legen. Man føler sig som et gidsel, men ender med ikke at ville gå.
Vent, ikke den.
-Jeg fik den lige igen. -Jeg må konfiskere alle ejendele.
Hvad skete der med halen?
-Den gik vel itu. -Må jeg beholde den?
Jeg samler på ting, der er itu. Såsom min fars brudte løfter.
Shandy.
Leger du nu Stockholmsyndrom igen?
Ikke alle tilbeder Patty Hearst.
Nej, det er okay.
-Jeg kan lide det. -Det virker.
Okay.
Men sørg for, at hans næse er fri.
Hvis han besvimer, må jeg tale med Jen. Hun må ikke blive vred.
-Jeg fatter ikke, du fortalte om brevene. -Og du lod ham tro, jeg knaldede Ted.
-Nu hader han mig af forkerte grunde. -Han skal ikke kende grunden.
Hadet bliver ikke mindre, hvis han ved, hvordan du knaldede ham. Undskyld.
Det er okay. Jeg hader bare at lyve for ham.
Ja, men nogle gange gør sandheden mere ondt…
Han så ud, som om han ønskede, jeg ville dø.
Ingen ønsker, du dør. Det må du ikke sige.
Han klarer sig. Bare giv ham bilen, så tilgiver han dig.
-Det virker som bestikkelse. -Det er det gode ved børn. De kan købes.
-Troede han os? -Det tror jeg.
Men hvis han kan finde ud af alt det…
-Hvor svært er det så… -Jeg ved det.
Jamen hej, se, hvem det er!
-Ja. -Det er politiet.
-Skønt. -Vores politi.
Hvad kan vi gøre for jer?
-Vi har spørgsmål. -Hvorfor?
Påkørslen. Jeres forklaring.
-Åh gud. -Nåh ja.
-Hovedskade. -Ja. Tak.
-Kom bare ind. -Ja, kom ind.
-Sæt jer til rette. -Tak. Før vi starter, vil jeg bare sige…
Jeg er rigtig ked af det med Steve. Du har vel hørt det.
-Tak, det var et chok. -Hun var…
-Det kom fuldstændig bag på os. -Ja.
Virkelig… Jeg har svært ved at tro, han blev fundet så fjerntliggende et sted.
Ved I, hvad der skete?
Nej, det gør vi ikke. Det er ikke vores område.
Hvad betyder det?
Liget blev fundet i Angeles National Forest.
-Føderalt område. -En føderal forbrydelse.
Det betyder, at FBI har overtaget sagen.
Det giver mening.
-Føderal. Det første ord i BI. -Ja, FBI…
Ja, det er forbundspolitiet.
-Jeg er lidt tør i halsen. -Åh nej.
Ja, jeg trænger til lidt te. Vil nogen have te?
Det vil jeg. Ja. Jeg kan lide te.
Jeg har mange slags. Vil du kigge?
-Hvis du insisterer. -Det gør jeg!
-Denne vej, sir. -Virkelig?
Jeg troede ikke, hun drak te.
-Du har en revne. -Hvad?
Ordn den, før den bliver værre.
Hvad? Nåh, den.
Ja. Ved du hvad? Den står lidt lavt på "lort, jeg skal ordne"-listen lige nu.
Hvornår ville du fortælle mig, at det skide FBI overtog sagen?
Jeg arbejder ikke for dig. Jeg skal intet fortælle.
Kan du i det mindste fortælle mig, hvad det betyder? Hvad vil der ske?
Gud, det ved jeg ikke!
Kan du huske noget om føreren? Mand eller kvinde?
Kønnene er ikke altid binære, så jeg ved ikke… Jeg fokuserede på Jen.
Okay.
Så du en nummerplade? Farve? Størrelse?
Jeg tror, det måske var en SUV?
-Det er godt. Alle tiders. -Okay.
Jeg vil ikke gøre dig urolig,
men i lyset af det, der skete med Steve, er jeg bare nødt til at spørge.
-Har du bemærket noget sært for nylig? -Hvor sært?
-Bliver du forfulgt? Sære biler udenfor? -Det tror jeg ikke. Hvorfor?
-Mellem os to. -Ja, selvfølgelig.
Jeg har på fornemmelsen, at det hele måske er forbundet.
Steves død. Jeres påkørsel.
Forbundet? Hvordan?
Så jeg får en livstidsdom, selvom det er selvforsvar.
Hans lig blev fundet i skoven. Det ligner ikke selvforsvar.
Du må kunne gøre noget for at hjælpe mig.
Hjælpe dig? Jeg kan miste alt! Mit job. Jeg kan ryge i fængsel.
Så kan vi dele celle.
Beklager. Der er intet, jeg kan gøre.
Ikke tale om. Jeg forsøgte at gøre det rigtige, og du bad mig tage hjem.
Så det er i høj grad dit ansvar.
Det rigtige ville have været ikke at dræbe og begrave en mand i skoven.
Jeg beskyttede Judy. Steve havde dræbt hende.
Jeg gjorde det rigtige.
Det så bare forkert ud.
Som jeg ser det, var du den sidste, der gjorde noget forkert.
-Så nu skal du gøre det rigtige for mig. -Truer du mig?
Virker det?
Fint. Jeg vil prøve. Ingen overraskelser! Ingen hjerter ridset ind i træer.
Medmindre du stadig beskytter Judy.
Judy er uskyldig. Jeg sværger.
Hun aner intet om alt det her.
Sandheden kommer altid frem. Var jeg dig, ville jeg forberede mig.
Ingen kommunikation med omverdenen. Jeg er din familie nu.
Okay.
Hej, skipper! Det er din mor!
FORSTÅ DIN KRÆFTDIAGNOSE
Jeg ville høre, hvornår du kommer hjem, og jeg har et spørgsmål til dig. Hej.
Nick tror, at Steves morder måske påkørte os.
-Gør han? -Ja.
Han mistænker grækerne og siger, vi bør være på vagt,
for hvis de dræbte Steve, kan jeg stå for tur.
Det er lidt skræmmende.
-Judy. -Hvad?
-Vi er de skide grækere! -Er vi?
-Hør her, jeg… -Hej!
Hej.
-Dine cupcakes er snart klar. -Jeg vil ikke have dine cupcakes.
Char!
Undskyld, han er en skid. Kan jeg få vand?
Ta-da!
Hej.
Fik du endelig ordnet halsen?
Hvad? Nej. Lorna, jeg var i et biluheld.
-Godt dække. -Er bilen ny?
-Er den ikke fabelagtig? -Du godeste.
Det er min drømmebil.
Ja.
Den er din! Tillykke med fødselsdagen!
-Laver du sjov? -Laver du sjov?
Hvornår laver jeg sjov med dig?
Tak, farmor. Jeg havde virkelig brug for det.
-Lorna! Du kan ikke give min søn en bil. -Hvorfor? Du har ikke råd.
-Den er bedre end en KIA, ikke? -Jo.
Pis.
Det er en skam, at Teddy ikke kan se sin førstefødte i sin første bil.
-Ja. -Det er en skam.
Man kommer aldrig over tabet af et barn, en mand eller en far.
Du forstår det ikke.
-Undskyld, jeg skal… -Judy…
Hvad er der med hende?
-Er du okay, skat? -Jeg brændte de forbandede cupcakes.
-Jeg er bare så træt. -Er du?
Har du brug for at lægge dig ned? Skat?
Og hvis jeg fortalte Charlie, hvad der skete? Han hader mig allerede.
Fortjener han ikke at lægge det bag sig?
Jeg forstår, du vil fortælle ham det. Tro mig, jeg forstår.
Jeg tror bare … han skal være det rette sted, når han hører det.
Okay, men det æder mig op indefra.
Bare jeg havde været ærlig fra starten.
Så havde du bedt mig om at gå ad helvede til, og det var aldrig sket.
Jeg er den forpulede hammer.
Alt det, jeg rører ved, bliver til lort.
-Det passer ikke. -Jo, det gør!
Jeg gav Henry den dumme, forsvundne fugl, og nu kan jeg ikke engang lave cupcakes!
For det første…
-Jeg havde spist dem. -Pis.
For det andet er fuglen ikke væk, okay?
Henry har den.
Jeg indså lige, at jeg måske ved, hvor den er. Den er på hans natbord.
-Jeg henter den. -Okay.
Alt bliver godt, okay? Det er…
Nej, det gør ikke.
Hvad? Åh gud!
-Hvad skete der? -Nej. Det er fint.
-Vent… Undskyld. -Rør mig ikke!
-Lad være! Rør mig ikke. -Okay. Undskyld.
-Ja, nej. Stop. -Jeg rører dig ikke.
-Pis. -Hvorfor åbner du?
Det er muskelhukommelse.
-Hej, Ben. -Hej, Judes.
Jeg har en wellnesskurv til Jen.
Lidt badesalt, glucosamin, massageolie og selvfølgelig mørk chokolade.
-Ti stille. -Hvem kan ikke lide… Stearinlys.
-Hej. -Hej, Ben. Det er sødt af dig.
Du godeste, hvad er der sket?
Hun ville op, men hun slog ribbenene og ryggen i ulykken.
En perfekt lortestorm.
-Åh gud! -Jeg har dig.
Tak.
Pis!
Hold kæft, hvor er det sødt.
-Stille og roligt. -Tak.
-Hvordan går det? -Meget bedre, tak.
Bare du ikke brækkede et ribben, da du løftede mig.
Du er let som en fjer.
Og du er en løgner.
-Her, lad mig bare… -Tak.
-Undskyld. -Okay, nej.
-Jeg har den. -For komfort.
Det er okay.
Jeg er så ked af det med ulykken.
Nej. Jeg er virkelig ked af det med Steve.
Hvordan har du det?
Jeg er stadig i chok.
At hans lig blev fundet i skoven, er bare…
Han var involveret med slemme folk, men så slemme…
-Tilsyneladende meget slemme, ikke? -Det er… Jo.
Steve og jeg havde uoverensstemmelser,
men vi kom til verden sammen, og vi var en enhed, og nu er det, som om…
Jeg ved, det lyder underligt, men jeg ved ikke, hvem jeg er uden ham.
-Det lyder slet ikke underligt. -Nej.
Bare vi ikke havde skændtes, da vi så hinanden sidst. Bare…
-Bare jeg havde gjort det godt igen. -Det er så hårdt.
At du ikke kan, uanset hvor gerne du vil.
Og jeg kan ikke…
Jeg kan ikke sige undskyld til ham, og det er surt.
Men det kan du. Du kan tale med ham.
-Det gør jeg. -Hvad…
Det vil jeg. Det er min plan, og du bør også prøve.
-Du kunne… -Tale med ham?
Måske kan du bearbejde nogle af…
Eller hvis der er ting, du fortryder.
Et hav af ting.
-Ja. -Mor?
-Hej, skipper. -Er du okay?
Ja. Jeg har det fint.
Judy og jeg var i et biluheld, men vi har det fint.
Hvem kørte ind i jer?
Det ved vi ikke endnu.
Var det en flugtbilist igen? Ligesom far?
Ja, skat, men vi har det fint, okay?
Vi talte med politiet, og de finder den, der gjorde det.
Det lover jeg.
Okay?
Okay.
Undskyld mig et øjeblik.
Jeg henter noget smertestillende.
Steve?
Hej, bror.
Du er sådan et dumt svin.
FORSTÅ DIN KRÆFTDIAGNOSE
Du er okay.
Hej.
Hej, Henry, hvordan går det?
Jeg ville bare sige, jeg er ked af det med din bror.
Min mor sagde det.
Tak. Det sætter jeg pris på.
Det er surt at miste nogen.
Ja, ikke?
Jo, men det bliver nemmere.
Den forsvundne del forsvinder ikke.
Men smerten bliver mindre.
Ja.
Må jeg give dig noget?
Selvfølgelig. Hvad vil du…
Tak.
Hej, der er du.
Se, hvad jeg ser.
Nåh ja. Hvad er det her?
Pis.
Ja.
Er du okay?
-Hvad foregår der? -Okay. Sæt dig ned.
Jeg har forsøgt at fortælle dig det hele dagen.
Men der var så mange hamre, og jeg vidste ikke hvordan.
Du kan fortælle mig alt.
De fandt skygger på CT-scanningen.
-Du godeste. -Og…
Jen. Du sagde, du bare havde et par trykkede ribben!
-Det har jeg. -Okay.
Så forstår jeg det ikke. Hvorfor har du dem?
Fordi de troede, jeg var dig.
Hvad?
Da lægen kom ind, var jeg i din seng,
fordi min var våd og ikke fordi… Det er en længere historie.
Men de gav mig dine resultater.
Så du er okay?
Ja.
Så det er mig, der har…
Hør, jeg ved ikke… Vi ved ingenting, okay?
Det var bare skygger. Det er nok ingenting.
Jeg sværger. Du klarer det.
Hvad det end kræver, okay?
Jeg er så glad for, du er okay.
Charlie, kan vi snakke sammen?
Hvordan mødtes I?
Hvem?
Dig og min far.
Han var ude at løbe, og jeg ved ikke, det skete så hurtigt. Det er lidt sløret.
Hvor længe varede det?
Jeg vil så gerne fortælle dig sandheden.
Gør det.
Jeg kan klare det.
Det kan jeg.
Det var bare én nat.
Havde jeg vidst, han havde en familie, havde jeg gjort alting anderledes.
Tillykke med fødselsdagen.
Sådan. Ligger du godt?
Ja.
Er der noget, du vil tale om? Eller…
Ikke rigtigt.
Okay. Prøv at sove snart.
Ja.
Ved du hvad? Før jeg glemmer det.
Gav Charlie dig din lille fugl? Jeg ville reparere den.
Ja, men jeg har den ikke længere.
Hvad? Hvorfor?
Jeg forærede den væk.
Til hvem?
-Du er sådan et dumt svin. -Klap i.
Fuld igen. Sikken overraskelse.
-Skide tyran. -Din skide taber!
Lad mig være i fred.
DIN TAXA ER ANKOMMET.
Du glemte vist noget.
Tekster af: Vibeke Petersen