‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אוף, לעזאזל עם האבק המחורבן הזה.‬
‫גועל נפש. מחיצות פלסטיק מחורבנות.‬
‫היי, סליחה, אחי.‬ ‫אתה לא שוכח משהו?‬
‫היום יום האם?‬
‫לא.‬
‫זה היה לפני חודשיים.‬
‫אתה יכול לקחת את הקערה שלך למדיח, בבקשה?‬
‫אבל כל המטבח הפוך. מסוכן שם.‬
‫טוב, תקשיב. שב, בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫אני ממש ממש צריכה שתשתדל יותר‬ ‫בזמן שג'ודי בטיפולים.‬
‫אני צריכה שתעזור לי לעזור לה.‬
‫זה מצב שדורש את ההתגייסות של כולם.‬
‫כבר נתתי לה את החדר שלי.‬ ‫-אני יודעת, זה קורבן רציני.‬
‫אתה גר ביחידת הדיור‬ ‫ועושה את מה שזה לא יהיה שאתה עושה,‬
‫ואני לא יכולה לשמוע אותך עושה את זה.‬
‫באמת לא שומעים, אפילו מהחדר שלך?‬
‫אחי.‬
‫עדיין תוכלי לעזור לי‬ ‫להכין עגורים למען ישו?‬
‫להכין מה? אוי. כמה אני צריכה להכין?‬
‫רק אלף.‬
‫מעולה. ישו צריך הרבה עגורים.‬
‫כן, מתוק. אתה יודע מה?‬ ‫שים אותם פה. תודה, בו.‬
‫ג'ודי תהיה בסדר?‬
‫כן. כן, היא תהיה בסדר. היא תהיה בסדר גמור.‬
‫זה לא יהיה כמו מה שהיה עם סבא, נכון?‬
‫לא. לא, אלה היו זמנים אחרים,‬ ‫והרפואה ממש התקדמה מאז,‬
‫ואנחנו עושים את כל הדברים הנכונים,‬ ‫אז היא תהיה בסדר. טוב?‬
‫טוב.‬
‫הפרצוף שלך מזיע?‬
‫מה?‬ ‫-יש לך… פה.‬
‫לא שמתי לב.‬ ‫-כן. זה די לח.‬
‫שלא תגיד את המילה "לח" בבית הזה.‬
‫אני לא צוחקת.‬
‫אז החלק המגניב הוא‬ ‫שלובשים את כובע הקירור בזמן הטיפול,‬
‫וכאילו, כן,‬ ‫הוא נראה כמו קסדת מתאבקים עתיקה,‬
‫אבל הוא יעזור למנוע את נשירת השיער.‬
‫זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה שסידרת את זה.‬ ‫-בכיף.‬
‫לא שנשירת שיער זה כזה סיפור.‬
‫פשוט לא היו כובעי קירור‬ ‫כשאימא שלי הייתה חולה,‬
‫אז בסוף נאלצנו לגלח לה את הראש. ו…‬
‫בחיי, צורת הראש שלה לא התאימה לזה.‬
‫איך את? את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫יש פה קצת ריח של חנות קריסטלים.‬ ‫-כן, זה שמן ג'ינג'ר והל.‬
‫לא.‬ ‫-לא? טוב.‬
‫הוא אמור לחסום את הרעלנים.‬
‫חשבתי שכל הפואנטה בכימותרפיה‬ ‫היא להכניס את הרעלנים, לא?‬
‫כן, אבל אני עוקבת אחרי מטפלת ברייקי,‬
‫והיא כתבה על מישהי בשם קלינה‬ ‫שהיא פגשה במסיבת ריקודים בפיכחות‬
‫שמתמחה ברפואה סינית לסרטן במערכת המין,‬ ‫אז אני פועלת לפי הפרוטוקול שלה.‬
‫אוקיי.‬
‫כל עוד שאת עושה את הדברים המדעיים האמיתיים‬ ‫של הרפואה המערבית, אז,‬
‫כן, תעשי כמה שטויות רוחניקיות שבא לך.‬
‫וקלינה גם מציעה לקחת פטריות‬ ‫כדי לראות מה הסרטן מנסה ללמד אותי.‬
‫הקלינה הזאת היא מנהיגת כת?‬
‫חברה שואלת.‬
‫את לא חושבת שכל חוויה ביקום ‬ ‫מנסה ללמד אותנו משהו?‬
‫לא יודעת. בגיל 18 נדבקתי במנדבושקס בקנקון.‬ ‫מה הלקח בסיפור?‬
‫שלא צריך להזדיין‬ ‫עם אנשים שמוכרים שרשראות בחוף.‬
‫זה נכון. סיפרתי לך את הסיפור, מה?‬ ‫-כן. פעמיים.‬
‫את לחוצה?‬
‫כן, אני… אני פשוט חושבת, את יודעת.‬
‫אחרי הכימותרפיה בטח אכנס לגיל המעבר,‬ ‫וזה סוגר את הדיון בכל ענייני הילדים, אז…‬
‫זה קשה, אני יודעת. אני ממש מצטערת, מתוקה.‬
‫תודה.‬
‫אם זה מנחם אותך, אני גם בגיל הבלות.‬
‫המחזור שלי מגיע‬ ‫בתדירות של משחקי הקיץ האולימפיים בשלב זה.‬
‫יש טקס פתיחה?‬
‫כן.‬
‫אני מציתה טמפון ואז רצה איתו ברחבי הבית.‬
‫מעולה!‬
‫אני בפנים.‬ ‫-כן.‬
‫"אמרו, התוכלו לראות…"‬
‫ואז אני זורקת אותו עלייך.‬
‫- משטרת לגונה ביץ' -‬
‫לא תנחשי מה קניתי בחנות היצירה.‬
‫אם לא אנחש, אל תאלץ אותי לנחש.‬
‫אני לא יודעת מה אתה עושה בזמנך החופשי.‬ ‫-אני תמיד עובד, בוסית.‬
‫מה זה?‬
‫אני די בטוח שזה כלי הרצח שהרג את סטיב ווד.‬
‫הציפור הזאת?‬
‫טוב, לא הציפור הזאת,‬
‫אבל הייתי ב"סומיל" בשבוע שעבר.‬ ‫לא תנחשי מי היה שם.‬
‫אז פשוט תגיד לי.‬ ‫-בן ווד.‬
‫הייתה לו ציפור בדיוק כזאת.‬ ‫רק שלציפור שלו לא היה זנב.‬
‫אז מה?‬ ‫-אז שאלתי אותו מאיפה היא. רוצה לנחש?‬
‫פשוט… די עם הניחושים!‬
‫מהנרי הרדינג.‬ ‫זו הייתה מתנה מג'ודי הייל.‬
‫אז מה הנקודה שלך בדיוק?‬
‫זו הנקודה שלי.‬
‫רואה את זה?‬
‫זה זה.‬
‫זה זה. זהו זה.‬
‫זה הוא זה.‬
‫את לא רואה?‬ ‫-לא, לא ממש.‬
‫אז תסתכלי טוב יותר. כי אני אומר לך,‬ ‫יש פה משהו, וזה קשור איכשהו לג'ן הרדינג‬
‫ולג'ודי הייל.‬
‫למה לג'ן הרדינג?‬
‫כלי הרצח היה בבית שלה.‬
‫כן. כן.‬
‫בום.‬
‫לא שווה לדווח על זה לסוכן מוראניס?‬
‫כן, אבל…‬
‫כדאי שאני אדבר איתו,‬
‫כי, אתה יודע, אני זו שמסייעת לבולשת.‬
‫כן, אבל אולי רק תצייני שאני מצאתי את זה.‬
‫מה שלא מצאת זה את הנהג מהפגע-וברח.‬
‫אז אולי תוכל להתמקד בעזרה לקורבנות שלנו,‬ ‫במקום להפוך אותם לחשודים.‬
‫זה לא מה שאני עושה.‬ ‫אמרתי לך שסרקתי את האזור…‬
‫סרקת את מצלמות האבטחה באזור?‬
‫בחייך. זה ייקח אלף שעות.‬
‫במקרה הטוב.‬ ‫-אז במקומך, הייתי מתחילה לעבוד.‬
‫- פרז -‬
‫טוב.‬
‫אפשר לעניין אותך בחטיפים?‬
‫לא? טוב.‬
‫מגזין?‬
‫טוב. שמיכה נעימה ורכה?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫ואו. זה כמו מחלקת עסקים,‬ ‫רק שבמקום אגוזים, אני מקבלת כימותרפיה.‬
‫יש לי גם אגוזים.‬
‫תענוג.‬
‫היי.‬
‫קטן עלייך, טוב?‬ ‫-כן.‬
‫את הולכת לחסל את הסרטוש הזה.‬
‫ככה אנחנו קוראות לו?‬ ‫-טוב…‬
‫אני עושה ניסיון. יוצאת לנסיעת מבחן.‬
‫בסרטוש-מוביל.‬ ‫-סרטוש.‬
‫יש לך סרטוש? אני ממש מצטערת על הסרטוש.‬
‫טוב, גב' ג'ודי.‬
‫הבאתי לך היום את החומר הטוב,‬
‫ואת החומר העוד יותר טוב לתופעות הלוואי.‬
‫תודה, פרנסין.‬
‫לפי הציוד שפרשת פה,‬ ‫אני מבינה שכבר היית בסרט הזה, מה?‬
‫כן.‬
‫זה נחמד שיש מקצוענית לצידך.‬
‫כן, נכון.‬
‫יש לי מזל.‬ ‫-טוב.‬
‫אני רק אחטא את האזור, בסדר?‬
‫בסדר. כן.‬
‫אזיז לך את השיער.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. לא, אני בסדר.‬
‫פשוט הבנתי שלא מילאתי לך מים,‬
‫אז אלך לעשות את זה.‬
‫זה ממש פה בחוץ.‬ ‫-יופי. תודה.‬
‫שיט. לעזאזל.‬
‫אהבתי את הצמיד שלך. הוא יפה.‬
‫תודה. אני שונאת אותו,‬
‫אבל אני חייבת לענוד אותו‬ ‫כי קיבלתי אותו במתנה מהבת שלי.‬
‫כמה ילדים יש לך?‬ ‫-ארבעה.‬
‫אבל רק שניים טובים.‬
‫בחייך. לא יכול להיות שזה נכון.‬
‫טוב, לא יודעת.‬
‫אני חושבת שהבן שלי, פרנקי,‬ ‫הגיע לעולם רק כדי לענות אותי.‬
‫אבל את עדיין אוהבת אותו.‬
‫כן, אני אוהבת אותו. אבל לא הייתי בוחרת בו.‬
‫אבל לא שאלו אותי. הם בוחרים בך.‬
‫באמת?‬
‫כנראה שהייתי צריכה לעשות מחקר שוק‬ ‫לפני שבחרתי בשלי.‬
‫גם הוא היה צריך.‬ ‫אין לנו שום דבר במשותף.‬
‫חוץ מזה שאנחנו צופים ב"הישרדות".‬
‫אנחנו אוהבים לצפות יחד‬ ‫ולתכנן אסטרטגיות לדפיקת אנשים.‬
‫האמת שזה חמוד.‬
‫מוכנה להתרווח?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, רק רגע. בבקשה.‬
‫טוב, הבאתי לך מים.‬ ‫מי מוכנה להחזיר נוזלים לגוף?‬
‫אני!‬ ‫-אחזור מאוחר יותר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה, פרנסין.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה, פרנסין!‬
‫- פרז -‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תפסיקי לשאול אותי. הכול מעולה.‬
‫טוב. עכשיו פשוט תתרווחי בכיסא‬
‫ותצפי בתדהמה,‬
‫מפני שפיתחתי יכולת פלאית‬ ‫לקפל אלף עגורי נייר מחורבנים.‬
‫כל הכבוד!‬
‫תרשים 1 א'. לקפל את א' ל…‬
‫רגע. כתוב לקפל ואז לפתוח.‬
‫כן, טוב. ואז…‬
‫אוי, שיט. ואז להפוך.‬
‫ואז ב'…‬
‫האמת היא שלצפות בך עושה את זה‬ ‫מכאיב לי יותר מהכימותרפיה.‬
‫באמת? כבר שולפת את קלף הסרטוש, מה?‬
‫תני לי אותם.‬
‫טוב. תקפלי את הברווזים המחורבנים בעצמך.‬
‫היי.‬
‫בוא, תיכנס.‬
‫היי.‬
‫אימא שלי ביקשה שאביא לך את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫ותודה שנתת לי את החדר שלך.‬ ‫אני ממש מעריכה את זה.‬
‫זו לא ממש הייתה בחירה שלי.‬
‫אבל, את יודעת…‬
‫אני אמור לשאול אם את צריכה עוד משהו.‬ ‫את צריכה?‬
‫אני… לא. תודה.‬
‫היי, צ'רלי.‬
‫ראית פעם "הישרדות"?‬
‫תוכנית הריאליטי?‬
‫כן, שמעתי שהיא טובה.‬
‫היא לא. ‬
‫זו חבורת אנשים מורעבים שתוקעים אחד לשני‬ ‫סכין בגב בשביל פיצה גרועה.‬
‫כן?‬
‫לא ידעתי. זה באמת נשמע לא נעים.‬
‫כן.‬
‫הכול רפואי. זה היתרון היחיד במחלת הסרטוש.‬
‫איך הסוכריות גומי?‬
‫טעימות מאוד.‬
‫באמת?‬
‫בעצם, אתה יודע,‬
‫אפילו לא אשים לב אם יהיו כמה סוכריות פחות,‬
‫כי אני כל כך גמורה מהכימותרפיה.‬
‫את רוצה עוד כרית או משהו?‬
‫האמת היא שזה יהיה מעולה.‬
‫תודה.‬
‫מתי שתרצי.‬
‫- תרופות נוספות‬ ‫כימותרפיה -‬
‫- מנשימה לאוויר -‬
‫היי, תודה.‬
‫מתי שתרצי.‬
‫- מכון אונקולוגי לגונה ביץ' -‬
‫תודה רבה, פרנסין.‬
‫כמה עוד כאלה יש לך?‬
‫הפסקתי לספור.‬
‫אבל אני מתקרבת ליעד.‬
‫את מתקרבת בכל החזיתות.‬ ‫נשארו לך עוד שני טיפולים.‬
‫כן, תודה לאל. לא אתגעגע לזה.‬
‫כן, אבל תתגעגעי אליי, נכון?‬
‫כן, ברור שכן.‬
‫אבל אשמח כשזה יהיה מאחוריי.‬
‫אחזור לחיים.‬
‫אולי אצא לחופשה.‬
‫אלוהים. החופשה האחרונה שלי‬ ‫הייתה לפני שאנני נולדה.‬
‫אולי זה היתרון היחיד באי הבאת ילדים.‬
‫אני חושבת שיש יותר מיתרון אחד.‬ ‫קיבלת החלטה טובה.‬
‫זו לא באמת הייתה החלטה.‬
‫זה פשוט לא קרה.‬
‫לא נבחרתי.‬
‫אולי נבחרת למשהו אחר.‬
‫אולי.‬
‫ללא ספק. ‬
‫את מקסימה! אני אימא שלי עכשיו,‬ ‫מסלקת לך את השיער מהפנים.‬
‫זה נחמד לי.‬ ‫-תראי את הפנים המתוקות האלה.‬
‫אגב, את יכולה לקחת איזה עגור שתרצי.‬
‫באמת? אני לא רוצה לראות אותם יותר בחיים.‬
‫איפה היית, לעזאזל? התקשרתי אלייך אלף פעם!‬
‫אני יודעת. הייתי קצת עסוקה. אני מצטערת.‬
‫זה נראה לך מוכר?‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫מניק.‬
‫מסתבר שהחברה שלך‬ ‫מחלקת ציפורים על ימין ועל שמאל.‬
‫אני אמורה להעביר אותה לבולשת.‬
‫אולי הייתי צריכה.‬
‫לא עשיתי את זה, מן הסתם.‬
‫אבל זה לא אומר שהם לא יבינו את זה לבד.‬
‫לא אכפת לי. שיבינו. לא אכפת לי!‬
‫אה, סליחה. לא קיבלתי את העדכון‬ ‫על זה שכבר לא אכפת לנו.‬
‫אולי אם היית עונה לטלפון‬ ‫ומוסרת לי את הפרט הזה…‬
‫לג'ודי יש סרטן צוואר הרחם.‬
‫והוא בשלב ארבע.‬
‫שיט.‬ ‫-אל תגידי "שיט".‬
‫סליחה. אני יודעת שארבע זה לא משהו.‬
‫אני יודעת מה זה אומר,‬ ‫ואני מנסה להישאר חיובית,‬
‫להישאר חזקה, אבל בכל פעם שאני מסתכלת עליה,‬ ‫אני רק רוצה לפרוץ בבכי, כי…‬
‫אני כל כך פוחדת שאאבד אותה, ו…‬
‫אסור שהיא תראה אותי ככה.‬
‫את לא… את לא חייבת להיות נחמדה אליי.‬
‫עכשיו נזכרת להגיד?‬
‫היי, פרנסין. הטיפול האחרון.‬
‫את סוף סוף נפטרת ממני.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אה.‬
‫היי. סליחה. איפה פרנסין?‬
‫היא מתה?‬
‫היא מתה!‬ ‫-ככה, מאמצע שום מקום?‬
‫כן. התקף לב חמור.‬
‫זה מעצבן.‬ ‫-מה? זה נורא!‬
‫לא, כאילו,‬
‫זה הדבר האחרון שאת צריכה על הראש עכשיו.‬
‫אני? מה עם ארבעת הילדים שלה?‬
‫זה עצוב.‬
‫ממש.‬ ‫-ממש.‬
‫אני פשוט לא רוצה שזה יגרע מהעובדה‬ ‫שסיימת עכשיו שלושה חודשי כימותרפיה.‬
‫אנחנו צריכות לחגוג.‬
‫לא ממש בא לי לחגוג כרגע.‬
‫טוב, לא אכריח אותך,‬
‫אבל קניתי בלונים ובקבוק שמפניה.‬
‫צדקת.‬
‫אולי הסרטן לא מנסה ללמד אותי כלום.‬
‫כאילו, מה יש ללמוד מזה‬ ‫שאישה מתוקה שעזרה לי להישאר בחיים…‬
‫מתה באופן פתאומי?‬
‫אלוהים. אני לא יודעת, אבל…‬
‫אני שמחה שהיא הייתה בחיים שלך.‬
‫זה נחשב?‬ ‫-לא!‬
‫לא, זה לא נחשב!‬
‫את יודעת מה? הכול כל כך אקראי‬
‫וחסר משמעות. שום דבר לא משנה.‬
‫טוב, גלשנו למחוזות אפלים.‬
‫התה המחורבן והמטופש בטעם של בית שחי‬ ‫הוא חסר משמעות.‬
‫ג'ודי, תירגעי.‬
‫תמציות שמנים מטופשות שלא עושות שום דבר‬ ‫חוץ מ… לטנף לי את התיק?‬
‫ולהסריח אותו.‬
‫לעזאזל!‬
‫את צריכה לזרוק הכול.‬ ‫-פטריות מטומטמות.‬
‫תודה על כלום, קלינה!‬ ‫לכי תזדייני, את והמסע הרוחני שלך.‬
‫אין לי צורך בו.‬
‫לא יודעת.‬
‫נראה ש… אולי אנחנו צריכות אותו.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-לוקחת פטריות.‬
‫מה את עושה?‬
‫יש לזה טעם של תחת.‬
‫כן.‬
‫לא, זה יותר מ…‬
‫מה?‬
‫לא משנה.‬
‫אני מתרגשת!‬
‫ג'ודי. ירדתי לדרדס,‬
‫והייתה לי תגובה אלרגית. התנפחתי?‬
‫אני לא אוהבת את זה.‬ ‫-לא?‬
‫זה בסדר. שקט.‬
‫רסק תפוחים! מי אוכל פה רסק תפוחים, לעזאזל?‬
‫כולם.‬ ‫-את אוכלת רסק תפוחים?‬
‫כן!‬
‫אני יושבת איפה שאת ישבת קודם.‬
‫אני יושבת איפה שאת ישבת.‬
‫אנחנו מים.‬ ‫כאילו, אנחנו עשויות ממים.‬
‫זה מה שניסיתי לומר.‬
‫מצטערת, שכחת ללבוש חולצה היום.‬
‫תקפצי מעל משוכות.‬
‫"תרווד" זו מילה ממש מושלמת.‬
‫לגמרי. "תרווד".‬
‫זה סוג של אונומטופיאה.‬
‫אונומטו-פיפי בתחתונים!‬
‫סתומה!‬ ‫-מה זו אונומטופיאה?‬
‫זה כשמילה היא מה שהיא!‬
‫מה?‬ ‫-כמו שתרווד מתרווד!‬
‫נכון! הוא לגמרי מתרווד!‬
‫למישהו פה יש ילדים?‬
‫אגב, אני ממש אוהבת את חצאית הווג'ינס שלך.‬
‫היא עשויה מווג'ינס אמיתי.‬ ‫-כן?‬
‫כמה וג'ינסים צריך‬ ‫כדי להגיע למרכז של חצאית וג'ינס?‬
‫אני יודעת.‬
‫נו?‬ ‫-וג'יניוס אחד.‬
‫אפשר להפיל את המיקרופון.‬
‫אלוהים.‬
‫השיער שלך הוא כמו פרוות חתול.‬
‫הייתה לי חתולה פעם.‬
‫איך קראו לה?‬
‫טוב, התלבטתי בין פאטי לסמי,‬
‫אבל אז אימא שלי‬
‫פתחה את דלת הכניסה, והיא ברחה,‬ ‫ולא ראיתי אותו שוב.‬
‫אוי, זה סיפור נוראי!‬
‫אני אביא לך חתול.‬ ‫-באמת?‬
‫למרות שהם מרושעים, אבל אביא לך חתול.‬
‫זה בסדר. היא רצתה ללכת, אז… ‬ ‫היא לא באמת הייתה החתולה שלי.‬
‫אני מרגישה שאימא שלי‬ ‫לא באמת הייתה אימא שלי.‬
‫אימהות נשארות.‬
‫ג'ודי, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫הרגת את סטיב.‬
‫לא…‬
‫זאת אומרת, נכון.‬ ‫-אני יודעת… ‬
‫לא, זה לא מה שרציתי לומר.‬
‫אבל… לא, אני… ‬
‫אני…‬
‫ממש פחדתי כשעברת טיפולים.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מכירה אותך.‬ ‫-כן, בגלל אימא שלי.‬
‫ברור, אני מבינה.‬
‫גם אני פחדתי. אני עדיין פוחדת.‬
‫ברור. זה מפחיד.‬ ‫-ממש מפחיד.‬
‫כן, ופשוט לא רציתי לפשל‬ ‫כמו שעשיתי עם אימא שלי, ‬
‫ואת יודעת, הייתי צריכה להיות אימא‬ ‫לאימא שלי, וזה לא בא לי בטבעיות.‬
‫מה? לגמרי היית כישרון טבעי.‬ ‫-לא.‬
‫את האימא הכי טובה שיש.‬
‫תעשי לי טובה. פישלתי כל כך הרבה עם הילדים,‬
‫וזה לצמיתות. אין הזדמנות נוספת.‬
‫טוב, אם הייתה לי הזדמנות נוספת,‬
‫הייתי בוחרת בך בתור אימא.‬
‫באמת?‬
‫זו אימא-מטופיאה.‬
‫מה?‬
‫אימא של אימהות.‬
‫אימא של אימהות!‬
‫אימא.‬ ‫-אימא.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חושבת שעשיתי אונומטו-פיפי במכנסיים.‬
‫בן-אמת. טוב, אני כבר חוזרת.‬
‫רגע, אמרת עכשיו "בן"?‬ ‫-מתי אמרתי בן?‬
‫אמרת את זה שוב.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫שיט!‬ ‫-מה?‬
‫טוב, אני חייבת ללכת.‬ ‫-טוב, לא. משהו חשוב.‬
‫לא משנה מה תעשי, אל תסתכלי במראה.‬
‫פיפי במכנסיים.‬
‫מים.‬
‫אוי, לא.‬
‫אימא?‬
‫אוי, לא.‬
‫לא, לא!‬
‫היי.‬
‫אתה יפהפה.‬
‫את צריכה לקחת אותי לבית החולים.‬ ‫-מה? למה?‬
‫כי אני עוברת התקף לב.‬ ‫תראי את הפנים שלי.‬
‫זה מטורף לא?‬
‫הסתכלת במראה?‬
‫כן.‬
‫אמרתי לך לא לעשות את זה.‬
‫טוב. את לא עוברת התקף לב.‬
‫את סתם בטריפ. טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫אני חושבת. את באמת נראית קצת כחולה.‬
‫תסיעי אותי למיון!‬ ‫-נראה לך שאני יכולה לנהוג כרגע?‬
‫טוב, ההיסטוריה שלך באמת לא משהו.‬
‫אאוץ'.‬
‫איך את, אימא?‬
‫אתה יכול להפסיק להאיץ, בבקשה?‬
‫אני נוסע 30 קמ"ש.‬
‫לא, אתה נוהג כמו תמנון.‬
‫מישהי לקחה יותר מדי סוכריות גומי.‬
‫מה? אלוהים.‬ ‫-כלום.‬
‫את בסדר.‬
‫היי, את בסדר.‬
‫טוב. לא, בבקשה.‬
‫אתה ילד טוב.‬ ‫-אני נוהג. בבקשה.‬
‫איפה אימא?‬
‫שאלה טובה. היא…‬
‫יצאה לקצת זמן,‬ ‫אז אני אשכיב אותך לישון במקומה.‬
‫אה, והבאתי לך משהו.‬
‫טה-דה!‬
‫את הכנת את כולם?‬
‫כן. אני ואימא שלך הכנו אותם.‬
‫אז את הכנת אותם.‬ ‫-רציתי.‬
‫מה תעשה עם כולם?‬
‫טוב, אני אמור להביע משאלה.‬
‫כמו בספר.‬
‫סדקו ואלף עגורי הנייר.‬
‫זה ממש מגניב.‬
‫כריסטופר אומר‬ ‫שאנחנו צריכים להתפלל לחזרה של ישו.‬
‫אבל אני רוצה לנצל את המשאלה שלי למשהו אחר.‬
‫טוב.‬
‫למה אתה רוצה לנצל אותה?‬
‫בשבילך.‬
‫שתהיי בסדר.‬
‫כי את כמו עוד אימא בשבילי.‬
‫באמת?‬
‫כן, מן הסתם.‬
‫טוב, יופי!‬
‫כי אתה כמו…‬
‫אתה כמו עוד אימא בשבילי.‬
‫את מטופשת.‬ ‫-אתה מטופש.‬
‫- ג'ניפר הרדינג -‬
‫את יכולה ליישר את הרגליים?‬ ‫-מה?‬
‫תיישרי אותן.‬ ‫-הן לא… אה, שיט.‬
‫זהו זה. ותוציאי את היד.‬ ‫אני צריך את היד שלך.‬
‫זהו זה.‬ ‫-זה לוחץ מדי!‬
‫זה הלחץ הרגיל.‬
‫אבל אני לא רוצה שהזרוע שלי תיפול.‬ ‫אני צריכה אותה.‬
‫מה לקחת?‬ ‫-מה אתה לקחת?‬
‫אני לא לקחתי כלום.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אני לא מאמין לך.‬ ‫-זה חצוף.‬
‫- לגונה ביץ'‬ ‫אגף שירות, כביש 75 -‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שמעתי שלקחנו פטריות.‬
‫כך מספרות השמועות.‬ ‫-כן.‬
‫אני מתה?‬
‫לא. את לגמרי בחיים.‬
‫טוב.‬
‫קחי כמה נשימות עמוקות.‬
‫ותנשפי החוצה.‬ ‫-כן ו… כן. טוב.‬
‫אתה יודע, אני שומעת את פעימות הלב שלי.‬
‫הוא ממש רועש.‬
‫כמו הד כזה.‬
‫זה לא הד.‬
‫אז מה זה?‬
‫אלה פעימות הלב של התינוק שלך.‬
‫אין לי תינוק.‬ ‫-עדיין לא.‬
‫מה?‬ ‫-את בהיריון.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬