EN NETFLIX-SERIE
Herregud.
Fan!
Grattis.
-Du är gravid sen fyra och en halv månad. -Men hur?
Jag är ju urgammal!
Jag har känt saker, men jag trodde att det var klimakteriet.
Klimakteriet och graviditet delar några liknande saker,
så det är förståeligt.
Va?
Det är bra att alla är friska.
Bebisen verkar må bra. Vill du veta könet?
Jag vill resa tillbaka i tiden och inte ha sex.
Jag förstår att det är en chock, men det är även ett mirakel.
Många i din ålder skulle vilja bli gravida.
Fan!
Hej dr Ashmani!
Judy, hej!
Jag kommer med gåvor. Tja, åtminstone en gåva.
Oj! Är det min båt?
Jag hoppas det.
Det är min första marinmålning, och den är ur minnet.
Och jag har tagit mycket gräs, så…
Den är vacker. Vad snällt. Tack.
Tack ska du ha, för allt.
Du hade rätt. Jag hade inte kunnat gå igenom allt själv.
Jag är glad att nån fanns där för dig.
Jag med. Om jag ändå kunde återgälda det.
Kanske efter din behandling.
Är jag inte klar?
Vi måste testa dig om två veckor för att se resultatet av cytostatikan.
Jag tror att resultatet blev bra, för jag mår bra.
Toppen! Men oddsen talar för att du behöver en omgång till.
Jag tror inte riktigt på odds.
Okej. Bra för dig.
Många av mina patienter googlar mycket, och det kan vara nedslående.
Det jag inte vet kan inte skada mig, eller hur?
Vad ska jag göra?
-Finns det… en partner med i bilden? -Usch.
"Partner"? Jag driver inte ett företag. Jag har en människa i kroppen.
Och personen som är ansvarig är på rehab.
Det är kämpigt.
Så jag väntar med att basunera ut det tills det blir synligt.
Syns det?
Finns det nån klädbutik i närheten?
-Hej. -Hej!
Oj, nån har en ny poncho.
Japp, det stämmer.
Jag såg den och tänkte:
"Jag vill ha den ponchon, och jag ska ha på mig ponchon."
Ja, ha på dig ponchon!
Vad händer här?
Det är bara ett litet tack för att du hjälpte mig med cytostatikan.
-Det behöver du inte tacka för. -Jag kan tacka dig om jag vill.
Jag vet att du har jobb, så jag tänkte ta festen till oss.
-Det är en vinprovning! -Vin…
Det är dina favoriter från vingårdarna i Napa.
Vad omtänksamt av dig, raring. Det…
-Vad står på? -Jag ska vara alkoholfri i januari.
-Det är oktober. -Du fattar.
Gör jag? Eller har det nåt med Ben att göra?
-Va? Nej! -Är du inspirerad?
-Jag är inte inspirerad. -Solidarisk nykterhet.
Du sa hans namn ett par gånger.
-Vad? -Nej, jag…
Jag vill bara fokusera på min hälsa nu.
Jag vill göra smartare val om vad jag stoppar i mig.
Ja, jag borde inte heller dricka.
Men jag får två veckor utan dåliga nyheter,
så jag tänkte ta till vara på dem, och vin kan hjälpa till.
Ja, så är det.
Du, jag har fullt upp idag, så…
-Jag vet. Det syns på dig. -Va?
-Du ska ju visa huset. -Ja.
Japp. Jag ska visa ett hus. Det stämmer bra det.
Jag måste ha glömt det, för klienten är riktigt jobbig…
Den här är från en trevlig resa med Jeff.
Den passar nog i ert nya hem eller i den här lådan för alltid.
Jag förstår inte varför vi måste styla stället.
Det ser redan bra ut.
Ja, men det finns mycket personlighet här.
Och vapen!
Vapen och personlighet säljer i Orange County.
Det beror på personligheten.
Okej, jag lägger dem i skyddsrummet.
Jag förstår inte varför Jeff insisterar på att sälja.
Han ville inte ha barn, så huset var som mitt barn.
Men vet du vad, Karen?
Ibland måste man acceptera att saker är som de är
och ta itu med dem även om man önskar att allt var annorlunda.
Jösses! Vad är det som luktar?
-Det är mina Yankee-ljus. -Självklart. Varför inte?
Jag älskar ljus.
-Bra. -Vill du lukta?
-Nej, tack. -Apelsindrömmar.
Nix!
Mår du bra?
Javisst.
-Nåt är annorlunda med dig. -Nej.
-Hejsan. -Hej.
-Jag vet vad det är. -Vad?
Din poncho.
Fin va?
-Så rymlig. -Japp.
-Vad döljer du där? -Inget.
Du, var försiktig med den där!
-Vad gör du här? -Jag kom utifall ni var hungriga.
Jag är faktiskt hungrig. Vad har du där?
-Gorgonzola och chorizo. -Nej.
Inte?
Okej.
Jag behöver luft.
Jen!
Hej.
Herregud. Vad i…
Vad fan tittar jag på?
Jen Hardings unge som kör en bucklig Jeep på fel ställe vid fel tidpunkt.
Du menar rätt plats vid rätt tillfälle för att bli misstänkt?
Rätt och fel är subjektivt. Det som är fel för honom är…
Ja, det menar jag.
Okej, vänta.
Tror du att han körde på sin egen mamma? Det verkar orimligt.
Så tänkte jag först, men Charlie Harding körde Steve Woods bil när han försvann.
Nu kör han den här. Kom igen, vad är oddsen?
Varför skulle han skada sin egen mamma?
Han kanske ville skada Judy Hale.
Hon och var i bilen som dödade hans far. Det var Steve Wood också.
Se hur det gick.
-Steves mord är orelaterat till detta. -Hur vet du det?
Det gör jag inte.
Charlie hade motivet.
Och han var i huset med det möjliga mordvapnet.
Vilket mordvapen?
Träfågeln.
-Har kommissarie Moranis nämnt nåt om det? -Nej, inget om fågeln.
Ja.
-Jag kanske ska undersöka. -Nej.
Vi tar in ungen. Jag ska hitta mrs Harding.
-Bra. Vi åker. -Nej, jag borde åka ensam.
Du vet, prata kvinna till kvinna.
Kolla upp registreringsnumret på inspelningen.
Vad?
Inget.
-Vilken trevlig överraskning att se dig! -Ja, så många överraskningar.
Jag trodde att du var på rehab.
Det var jag. Men de släppte mig lös.
Och nu är jag på steget där jag gottgör för saker.
-Bra. -Det är inte nödvändigt.
Och jag är även här för att ta farväl.
-Va? -Farväl?
Vart ska du?
Jag måste tillbaka norrut.
Till min klinik, min son som är på college nu,
så han bryr sig inte så mycket om pappsen.
-Ja, självklart. -Ja.
Men jag har även många dåliga minnen här i Laguna.
Ja, jag förstår.
Ja. Och jag vet att jag inte kan…
…gottgöra honom, men jag kan gottgöra er.
Så…
Jag är ledsen för allt…
…jobbigt jag har utsatt er för.
-Allvarligt, allt är förlåtet. -Ingen orsak.
-Vi är okej. -Ja.
Verkligen? För jag har mer saker.
-Jag har en lista. -Nej!
-Det är okej. -Kom igen! Det är vi.
Okej.
Tack. Jag var så nervös.
-Du var jätteduktig. -Ja.
Vi kommer verkligen att sakna dig, Ben.
Ja.
Är du säker på att du måste ge dig av?
Jag hade bara stannat för mina föräldrars skull.
Så det finns inte…
Det finns inte riktigt nån annan…
…anledning att vara här.
-Va? -Om du måste åka så måste du.
-Han kanske inte måste åka om… -Han måste åka.
-…nån vill att han stannar. -Han har ett barn på college.
-Och han bryr sig inte. -Det stämmer. Okej.
Okej.
Bra. Jag…
Jag ska gå.
Jag älskar er båda.
Ni är så snälla och rara mot mig,
och jag hoppas att ni vet hur mycket det betyder för mig.
Vi älskar dig!
-Så gulligt av dig. -Vad?
Okej, då så. Vi ses.
Visst. Vi ses.
Hej då.
-Jag följer dig ut. -Okej.
-Är du okej? -Hej då.
MAMMA #1
Herregud!
Varför sa du inget?
-Vad pratar du om? -Den långa pausen.
-Han väntade på att du skulle säga nåt. -Vad?
Att du har känslor och vill att han stannar.
Det har jag inte!
Du sa hans namn två gånger när vi var höga.
Ursäkta, jag var inte hög.
-Du föll på hans kuk två gånger. -Verkligen?
Vad krävs för att erkänna att du älskar honom?
-Det gör jag inte. -Jag tror dig inte!
Jag kan inte ens titta på honom. Jag dödade hans bror!
-Hans bror dödade din make. -Det vet han inte.
Det kanske han borde. Tänk om vi bara berättade sanningen om allt?
-Skulle han inte förlåta dig? -Nej, det tror jag absolut inte.
-Du förlät honom för smitningsolyckan. -Det är inte samma sak.
Jag berättade sanningen om Ted för dig.
Visst, sen hotade du att skjuta mig och sen dödade du Steve,
men du var ärlig, och se på oss nu.
Ja, du har cancer, jag är en hårsmån från att bli anhållen.
Det vet du inte. Men jag vet
att trots all skit som händer så är vi fortfarande bästa vänner.
Ja.
För vi berättar sanningen för varandra, visst?
Det gör vi.
Jag är gravid.
Va? Nej.
Varför tror du att jag bär den här dumma ponchon?
Herregud! Med…
Ja, det är jävligt knäppt. Förlåt mig.
Det… Hur långt gången är du?
För långt.
Det är fantastiskt. Jag kan knappt tro det.
Det är fantastiskt!
-Du får säga hur du verkligen känner. -Jag gör det. Det är fantastiskt.
Okej.
Jag behöver…
Jag behöver ett ögonblick.
-Jag vet. Judy, kan vi… -Ett ögonblick.
Okej. Skit också.
-Mamma? -Vad?
-Charlie kastade en iPad på mig. -För i helvete!
Fan!
Kom hit. Är du okej?
-Ja. -Vill du ha en kram?
Okej.
Jag älskar dig.
Dig också.
Vad hände?
Jag trodde verkligen att jag skulle få barn och familj.
-Hur tänkte du? -Jag kastade den till honom.
-Han har inga reflexer. -Ni är för gamla för sånt här.
Jag är för gammal för sånt här.
Skit också.
Vem är det?
Är det här inte Charlie?
Jo, men han körde inte bilen när den körde på oss. Okej?
Nej. Jag har aldrig varit mer förbryllad.
Han körde inte på oss! Du måste lita på mig.
Varför det?
För att jag vet vem som gjorde det.
-Vem? -Det säger jag inte.
Inser du hur många timmar vi har försökt att lösa det här?
Ja, och nu kan ni sluta.
Säg inte åt mig vad jag ska göra.
Jag vill ändå inte väcka åtal.
-Jag måste veta vem som gjorde det. -Jag kan inte berätta.
Charlie kanske kan berätta det.
Det var Ben Wood.
Va?
Det var en olycka.
-En smitningsolycka. -Han är ledsen.
-Han är ledsen? -Ja. Han bad nyss om förlåtelse.
Han hade druckit.
Nej! Jag vet inte.
Men lova mig att du inte gör nåt mot honom.
Jag kan inte göra det. Jag är polis!
Snälla. Han har redan gått igenom tillräckligt.
-Jag vill låta honom vara. -På grund av skuldkänslor?
Nej.
Kanske. Men framför allt…
Tror du att han skonar dig när han får veta vad du gjorde?
Nej.
-Du förstår bara inte. -Förklara då.
Jag är gravid.
Jag är gravid, okej?
Så vad har det med… Åh, jäklar.
Hej.
Fryser du?
Kan jag låna ponchon?
Du kan få vad du vill.
-Sådär. -Tack.
Jag är så ledsen, Judy.
-Nej, du får inte barn för att reta mig. -Jag borde inte få barn alls.
-Jag vet fan inte vad jag gör. -Jo, det gör du.
Knappt.
Ted gjorde allt. Och jag…
Ted var en usel make, men han var…
Han var en bra… mamma.
Det är du också.
Du är en bättre mamma än jag. Det vet alla.
Sluta.
Jag klarar det inte ensam.
Om du vill återgälda min hjälp, hjälp mig med detta.
-Ben då? -Vad är det med honom?
Du måste berätta.
Nej, jag kan inte.
Det vore brottsprovokation.
Eller kanske inte brottsprovokation…
-Är det det? -Det är nog inte rätt ord.
Hursomhelst vore det inte rättvist.
Han förtjänar att få veta.
Allt.
Då kanske han kan bearbeta det. Det lär ta en stund, men…
Ni kanske kan ha ett liv ihop.
-Jag har redan ett liv och en partner. -Jag hatar det ordet.
-Ja, det är hemskt. -Ja.
Men det passar här.
ODDSEN ATT ÖVERLEVA LIVMODERHALSCANCER I FJÄRDE FASEN
Charlie Brown, vad tror du? Vad har mamma i magen?
-Är det en bagel? -Han tror bara att jag är fet.
Nej. Vad tror du, Char? Är det en bebis?
Vill du bli storebror?
-Hej. -Hej.
Kan vi prata?
-Får jag ställa en fråga? -Visst.
-Tror du att jag är dum? -Va?
Jag vet att du inte skickade fågeln till kommissarie Moranis.
-Nick, jag kan förklara… -Nej, jag vet vad som försiggår.
Gör du?
Du tror att jag är en dålig, galen polis.
Åh, nej.
Det gör jag inte.
Så måste det vara.
Varje gång jag har en teori om nåt gör du den här minen…
-Nej. -Jo, nu också.
-Du kan inte låta bli. -Nej.
-Va? Vad… -Du gjorde den. Du gör så.
Hör på.
När jag förlorade min partner
gav bara du mig en chans, och det är jag tacksam för.
För du vet, det här jobbet är det allt jag bryr mig om.
-Jag med. -Men jag är trött på att förbises.
Du är en bra polis, men det är jag också.
Och jag förtjänar att bli behandlad som det.
Ja. Du har rätt.
Herregud, vad händer?
Okej, det där var bra.
Jösses.
Vad tittar ni på?
Får jag se?
-Vill du se? -Ja!
Tänk snabbt!
Vill du testa reflexer?
Tänk snabbt!
Tänk snabbt du också.
Du ska allt få.
Du ska allt…
Sluta!
Bakom örat. Jag fick dig!
-Jag gjorde det. -Det gjorde du! Sluta!
-Hej, vad har du gjort? -Hittat bästa sättet att återgälda dig.
-Vi diskuterade ju våra villkor. -Jag vet.
Men oddsen tyder på…
…att jag kanske inte kan finnas här för dig på sättet jag önskar.
Vadå för odds?
Du vet vad jag menar.
Kom igen. Jag blev gravid vid 47, okej? Fan ta oddsen. De gäller inte oss.
Herregud. Påminn mig om att slita bort dörrklockan.
Det är till dig.
Hej.
Jag vet att jag redan tog farväl, men Judy kom förbi
och berättade saker som jag… Ja.
Och det är logiskt.
-Nu vet jag varför du knappt ser på mig. -Gör du?
För varje gång du ser på mig
ser du ansiktet på mannen…
…som dödade din man.
Och Steve finns inte här för att gottgöra dig.
Så låt mig säga förlåt för oss båda.
Du behöver inte be om ursäkt. Du hade inget med det att göra.
Men det hade jag.
Hallå där!
Grattis igen, Steve-arino.
Full igen. Vilken överraskning. Tror du att du ska köra, din nolla?
-Steve… -Nej.
-Knuffa henne inte. -Hörni, sluta.
Okej. Döda nån då, din idiot. Se om jag bryr mig.
-Det gör du inte. -Jag tycker synd om dig.
Vet du vem jag tycker synd om?
Den där ungen,
som får dig som pappa, för jag skulle hellre ta livet av mig!
Vi måste åka tillbaka!
Kör biljäveln, dummer!
-Vad hände? -Vi körde på…
Vi körde på ett rådjur.
De skjutsade hem mig.
Herregud.
Jag tänkte berätta, men Ben borde veta först.
Det är rättvist att alla vet allt.
Ja.
-Jag vill inte ha hemligheter mellan oss. -Inte jag heller.
Ben…
-Vad händer? -Vad gör du här?
Mitt jobb.
Hej Nick.
Är allt okej?
Du är gripen för smitningsolyckan som drabbade Jen och Judy.
Va?
-Förlåt. -Du har rätt att tiga.
Allt du säger kan användas emot dig i en domstol.
Du har rätt till en advokat.
Fan.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt