‎UN SERIAL NETFLIX
‎ÎNTREBĂRI FRECVENTE ‎DESPRE CANCERUL CERVICAL
‎DE UNDE ȘTII ‎CĂ N-A FUNCȚIONAT CHIMIOTERAPIA?
‎Hei, mami!
‎Bună, Kalina!
‎Cum te simți azi?
‎Știi tu. Nu prea nasol. ‎Am fost mai bine. Am fost mai rău.
‎Treci prin toată gama, nu?
‎Da.
‎Cineva ar avea nevoie de vindecare.
‎Cu siguranță.
‎SECȚIA DE POLIȚIE, LAGUNA BEACH
‎Dnă Harding.
‎Detectiv Perez.
‎Sunt surprinsă să vă văd aici, la secție.
‎Eu sunt surprinsă ‎că Ben Wood a fost arestat
‎când am specificat ‎că nu vreau să depun plângere.
‎În ciuda relației dvs intime cu suspectul,
‎v-ar șoca ‎să aflați că nu controlați lumea.
‎Îmi pare rău că nu am vrut ‎ca viitorul tată al copilului meu
‎să fie înhățat de poliție ‎în fața celuilalt copil al meu.
‎Regret, dar legea e lege. ‎Iar Ben Wood a încălcat-o.
‎Știi, e interesant ‎cum în unele zile legea e lege
‎și în altele, ‎legea devine ce-i tună unuia prin cap.
‎Și când zic „unuia”, nu e generic.
‎Mă refer strict la tine
‎și știi despre ce vorbesc.
‎Știu, dar în unele zile ‎ne lăsăm copleșiți de emoții,
‎iar, în altele, rațiunea învinge.
‎Ben Wood n-a avut mintea prea limpede, ‎când v-a lovit pe voi două.
‎Poate cineva din secție
‎ar vrea să afle despre ce vorbesc.
‎Nu vrei să deschizi subiectul ăsta aici.
‎Atunci unde ai vrea să-l deschid?
‎Asta e poarta spre lumea spirituală.
‎Te ajută cu anxietatea.
‎Deschide-o!
‎Iar asta e poarta spre exterior.
‎Atenuează durerea.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎- Unele pot fi cam lipicioase. ‎- Da. Lipicioase.
‎Fir-ar! Îmi cer mii se scuze.
‎Aștept să sune un prieten. ‎Poți să-l verifici pentru mine?
‎Bine. Doar de data asta.
‎Mulțumesc!
‎E Clinica de Oncologie Laguna. ‎Trebuie să răspunzi?
‎Nu. Nu, mă sună doar…
‎să-mi confirme tomografia de control.
‎Da. Zi importantă. Când suntem programate?
‎În curând. Da, trebuie doar să verificăm.
‎Băga-mi-aș! Aia ce poartă e?
‎Cea blocată. Suntem stresate. Da?
‎- Să încercăm să ne relaxăm! ‎- Bine.
‎- Ne găsim locul Zen. ‎- …locul Zen.
‎- Ne regrupăm. ‎- …regrupăm.
‎Poate mă avertizezi dată viitoare, ‎gen: „O să urli de durere la asta!”
‎- Te-ai înscris aici de bunăvoie. ‎- Da.
‎Vii la mine în birou ‎cu amenințări subtile?
‎Nu sunt subtile.
‎Știi că port o armă, nu?
‎Doar vreau să te rog să-l ajuți pe Ben.
‎Fii serioasă!
‎I se va stabili cauțiunea ‎cât ai zice pește.
‎- Serios? ‎- Da!
‎Albii bogați nu fac pușcărie. O cumpără.
‎- Doamne! ‎- Dar cineva trebuie ajutat.
‎Nu cineva generic, ci tu, ‎cea care a dat de dracu'
‎fiindcă au găsit ADN ‎pe corpul lui Steve Wood.
‎- Ce? Chiar au găsit? ‎- Da.
‎Au aflat al cui e?
‎Nu încă, dar m-aș aventura ‎să zic că e a celui care l-a ucis.
‎Dumnezeule! Futu-i!
‎- Futu-i! ‎- Da.
‎Futu-i!
‎- Serios? Pe bune? Zău, acuma! ‎- Futu-i!
‎- Bine. Ce facem? ‎- Nu. Nu mai…
‎Nu mai există „noi”. S-a terminat.
‎Cu bine, dnă Harding!
‎Futu-i!
‎- Dacă mă predau și gata? ‎- Nu poți renunța așa!
‎Dacă aș spune că am făcut-o ‎înainte s-o spună ei?
‎- Nu primesc bile albe sau ceva? ‎- Nu cred că FBI-ul lucrează cu bile.
‎Nu pot trăi așa. Am o cădere nervoasă.
‎Acum știu de ce ‎preferi să mărturisești mereu.
‎Acum știu de ce te-a enervat.
‎- Ei bine… ‎- Trebuie să lupți.
‎Vei face un copil.
‎Nu poți lupta cu știința, Judy. ‎E vorba de ADN.
‎Nu au cum să ți-l atribuie,
‎decât dacă obțin ‎mostre din părul sau sperma ta.
‎Dacă au sperma mea, avem alte probleme.
‎Știi tu, sperma ta feminină.
‎- Ce? ‎- Fe-rma ta.
‎- „Ferma”? ‎- Da.
‎- Nu știu ce să mai zic! ‎- Nici eu!
‎Nici nu știu ce naiba e ADN-ul ăsta!
‎Să ne păstrăm calmul. ‎Nici nu știm ce au găsit.
‎Poate n-au aflat nimic.
‎Sau știu ceva, Judy.
‎Și ce urmează? ‎Nu mai există cale de scăpare.
‎Există. Mereu există.
‎Mama spunea ‎că mereu există o ieșire undeva.
‎- Trebuie găsită. ‎- Și-a validat teoria la închisoare?
‎Știi ce ne trebuie?
‎- Un avocat. ‎- O vacanță.
‎Părea că ai spus „vacanță”, ‎dar ar fi o nebunie.
‎Sau cel mai rezonabil lucru spus de mine?
‎Serios, acuma! ‎Putem merge undeva să ne relaxăm,
‎să ne găsim Zen-ul, să ne regrupăm.
‎Nu putem să fugim așa.
‎Săptămâna asta ai tomografiile.
‎- Le-aș putea face săptămâna viitoare. ‎- Ba nu!
‎Și dacă îți mai trebuie chimioterapie?
‎Atunci sigur voi vrea ‎să-mi iau o vacanță mai întâi.
‎Nu pot pleca așa pur și simplu.
‎Am munca. Am responsabilități. Am…
‎Da, bine. Am înțeles.
‎Ai perfectă dreptate.
‎Stăm și le spunem copiilor ‎că vei naște copilul lui Ben.
‎Unde am putea merge?
‎Steve are o casă în Mexic.
‎E chiar pe plajă. Putem merge acolo.
‎Bine, să petrecem ‎o vacanță în casa tipului
‎pe care l-am ucis ‎și nu vreau să se afle.
‎Ai dreptate. Pot găsi alt loc.
‎Ar putea fi Mexic. Chiar…
‎Sună foarte bine.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎- Ruladă? ‎- Da.
‎Poftiți! Înfometați rău astăzi, nu-i așa?
‎- Sunt lihnit. ‎- Nu sunt pentru tine.
‎Îmi scade glicemia. ‎Am mâncat doar migdale la micul dejun.
‎- De ce? ‎- Ca să mă mențin în formă.
‎Fiindcă îmi caut un nou mascul.
‎Apropo, frumoasă casă de vânzare!
‎Da. Vine la pachet cu probleme.
‎Viață grea!
‎Voiam să te rog: ‎poți să ai grijă de băieți câteva zile?
‎Și să mă acoperi ‎dacă e cineva interesat aici?
‎Pentru tine? Împarți comisionul cu mine?
‎- Da. ‎- Orice pentru tine.
‎- Serios? ‎- Orice!
‎Doamne! Mulțumesc!
‎- Dar te simți bine? ‎- Da.
‎De ce?
‎- Parcă te-ai… ‎- Ce?
‎- Nimic. ‎- Felicitări, Jen!
‎- Fir-ar… ‎- Pare că sunt mulți interesați.
‎Karen, ți-am spus că proprietarii ‎nu trebuie să participe la vizionari.
‎- Atunci Jeff de ce a venit? ‎- De ce?
‎Mulțumesc!
‎Mă ocup eu.
‎Arată bine bronzat, nu crezi?
‎Parcă ar fi italian.
‎Nu știu la ce regiune te referi, dar…
‎Se pare că… îi priește viața pe plajă.
‎Trebuie să te aduni, Karen.
‎Scuze, dar mi-e greu să-i dau drumul.
‎E prietenul meu cel mai bun.
‎Adică era…
‎Poftim.
‎Spun asta cu dragoste, ‎dar strici atmosfera
‎și am nevoie să pleci.
‎Bine.
‎Nu.
‎Nu acum, Oncologie Laguna.
‎Blatul e din calcar, de fapt.
‎Ați crezut că e travertin?
‎- Da. ‎- Surpriză!
‎- Jen. ‎- Ce mai cauți aici?
‎Scuze, voiam să plec, dar mi-am dat seama ‎că nu mai am unde să mă duc.
‎Și te așteaptă un potențial cumpărător ‎în camera securizată.
‎Credeam că am convenit să-i spunem birou.
‎Scuze, dar sunt ‎prea multe schimbări deodată.
‎Karen, nu intra acolo!
‎Bună! Pot să te lămuresc cu ceva?
‎Sper că da.
‎Agentul Glenn Moranis. FBI.
‎Bună!
‎Cu ce vă pot…
‎Cum ați… Cum pot eu să…
‎Căutați o casă de cumpărat?
‎Nu. Te caut pe tine.
‎- Hei! ‎- Hei!
‎Ne-am găsit un hotel grozav în Bah…
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Glenn, ce nai… Ce?
‎Da, agentul Moranis, de la FBI,
‎a venit după mine la vizionare, ‎deci cam așa.
‎- Bună, Judy! Ce pălărie mișto! ‎- Bună!
‎Vechitura asta? E…
‎doar pălăria mea de casă.
‎E doar pălăria pe care o port în casă.
‎Da.
‎Scuze că îți întrerup ziua de muncă.
‎S-au arătat destui doritori, se pare.
‎Ce suprafață are? De 200 de metri pătrați.
‎De 210. Ai estimat aproape corect.
‎Asta contează doar la potcoave ‎și grenade de mână.
‎Da.
‎Te rețin doar un minut.
‎Am câteva întrebări ‎despre relația ta cu Steve Wood.
‎Nu se poate numi o relație.
‎Ai fost agentul lui imobiliar, nu?
‎Da. Pentru o clipă.
‎Adică, s-a întâmplat asta oare?
‎Așa se pare.
‎Conform datelor noastre, ‎i-ai vândut două apartamente.
‎Cu banii jos. Iar apoi s-a răzgândit.
‎Da. S-a întâmplat asta.
‎- Îmi mai spui o dată prețul? ‎- Nu-mi amintesc.
‎Da, probabil că nu-ți stă gândul.
‎Îți spune ceva 8,6 milioane?
‎Cling! Sună corect.
‎Și știai că a furat banii ăia ‎de la mafia grecească?
‎- Mafia adevărată? ‎- Ei își zic sindicat.
‎Un sindicat. Doamne!
‎E prima dată când aud termenul asta!
‎Sunt șocată.
‎- Imaginează-ți cum s-au simțit ei! ‎- Da.
‎Dar nu cred că au fost prea surprinși, nu?
‎Steve nu era chiar un înger.
‎Nu, Steve a fost bun.
‎O persoană bună.
‎Ai mai avut de-a face cu el după aceea?
‎Dnă Harding?
‎Nu-mi amintesc.
‎Sigur.
‎Sunt curios, ai vândut case ‎în afara zonei Laguna Beach?
‎Nu, nu chiar. De ce?
‎Am aflat că ai primit o amendă ‎aproape de Rezervația Angeles,
‎unde a fost găsit Steve.
‎Serios?
‎Pot să te întreb ‎ce căutai în Antelope Valley atunci?
‎Doamne!
‎Oare de ce am…
‎Am fost…
‎Eu…
‎Un weekend de fete. Biscuit de casă?
‎Da, te rog! Ador gustările.
‎- Pentru tine. ‎- Un weekend de fete în Antelope Valley!
‎- Da. ‎- Da.
‎Când vrei să evadezi, dar nu prea departe, ‎pentru că ai copii și stres.
‎Jos.
‎Desigur. Cui nu-i place o escapadă?
‎- Nu-i așa? ‎- Mie nu.
‎Întreab-o pe soția mea. Fosta mea soție.
‎Da. Ei bine… Deci doar voi două?
‎- Da! ‎- Nu.
‎Eram cu prietenul nostru, Jeff. ‎Era un weekend de fete și de gay.
‎- Cu mult rozé. ‎- Exact.
‎- „Rozé cât cuprinde”, mai știi? ‎- Eram cam…
‎- Ziceam „Rozé cât cuprinde”. El zicea nu. ‎- Apoi a vomitat.
‎- Jeff. ‎- Da, deci, doamna asta, știi.
‎Are creier de gravidă. Așa că uită.
‎- Ești însărcinată! ‎- Așa e.
‎- Sunt. ‎- Da.
‎Știu. Am o sută de ani.
‎Așa că obosește ușor, ca mine.
‎Ea are cancer.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Foarte trist.
‎Deci suntem ‎doar două fete obosite și mâhnite .
‎Acum înțeleg faza cu pălăria.
‎- Da. ‎- Da.
‎- Îmi pare rău, Judy. ‎- Mulțumesc, Glenn!
‎Uite, o să vă las să vă odihniți.
‎Dacă îți amintești ‎ceva care ne-ar putea ajuta, sună-mă!
‎Sunt pe poziții.
‎- Te conduc. ‎- Mulțumesc!
‎Dacă pot. Nu, glumesc.
‎Mulțumesc mult că ai venit! ‎Sper că ai aflat tot ce îți trebuia.
‎Vom vedea.
‎- E un tablou de-al tău? ‎- Da.
‎E superb.
‎Mulțumesc!
‎Poate vrei să-i iei altă ramă.
‎Asta e crăpată.
‎A, da. Păi…
‎l-am scăpat pe jos când voiam ‎să-l atârn. Neîndemânatică!
‎Da.
‎Nu vreau să bat moneda cu cancerul,
‎dar, știi, îți fac tot felul…
‎te injectează cu chestiile alea ‎și îți slăbește organismul.
‎Oasele devin poroase,
‎vomiți și n-o duci bine. ‎E greu să agăți tablouri.
‎Vai de mine!
‎- Da, e oribil. ‎- Bine. Mersi din nou!
‎Da!
‎Și, totuși, ‎poate vă lăsați de escapade un timp.
‎Poate mă întorc ‎să vă mai pun câteva întrebări.
‎Da, desigur. Adică, aici suntem. ‎Nu plecăm nicăieri.
‎- Da. ‎- Vom fi pe aici, prin preajmă.
‎- Știi unde ne găsești. Clar! ‎- Știu unde. Clar!
‎Doamne, deci știe.
‎Nu știm ce știe el.
‎Nu a arestat pe nimeni. ‎Suntem încă aici, nu?
‎Evident, nu putem pleca nicăieri acum. ‎Și de ce i-ai spus că sunt însărcinată?
‎- Nici măcar Ben nu știe! ‎- Ne oferă acoperire.
‎- Și de ce i-ai zis de Jeff? ‎- E un alibi.
‎N-am fost cu el în weekendul ăla!
‎Era cu iubitul lui, copilul-mireasă!
‎Îi vom cere să confirme povestea.
‎Dumnezeule!
‎Unde mi-e cana cu „Mama nr. 1”?
‎- Ce? ‎- Cana cu „Mama nr. 1”! Unde e?
‎- E pe aici pe undeva… ‎- Doamne!
‎La naiba, a dispărut. A luat-o.
‎- Ce? Cine? ‎- Agentul Moranis.
‎- Glenn? ‎- Da. A luat-o.
‎Și acum o să-mi extragă ADN-ul.
‎- Doamne! ‎- Unde și-a băgat-o?
‎- În pantaloni? ‎- Poate.
‎- Erau din bumbac, fir-ar! ‎- Da.
‎Doamne! Vor ști că-s vinovată.
‎O să nasc într-o celulă de închisoare, ‎legată de pat.
‎Nu. Nu vei fi închisă, da? ‎Trebuie doar să ne calmăm.
‎Mereu există o cale de scăpare.
‎Ai dreptate.
‎Uite ce facem.
‎- Îl ucidem pe Glenn. ‎- Sufragerie. Ce?
‎Îl omorâm.
‎Îi facem felul. Bine? E singura cale.
‎Jen, nu-l vom ucide pe Glenn.
‎- Facem să pară un accident. ‎- Poftim ?
‎Da. O supradoză ‎sau ceva de genul, cu pastilele.
‎Ce pastile?
‎Calmantele furate de tine de la spital.
‎Putem să le zdrobim ‎și să le coacem într-un biscuit de casă.
‎Dacă aș găsi cutia aia…
‎- Uite-o! ‎- Uite-o!
‎MAMA NR. 1
‎Aia… Când… De unde a… Unde?
‎Era în chiuvetă.
‎Sub un bol.
‎Mi se pare normal.
‎Da.
‎Atunci nu e nevoie de asta.
‎Nu.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Jen? ‎- Jeff.
‎- Jen. ‎- Jeff.
‎- Judy. ‎- Bună!
‎Scuze că am venit așa, dar…
‎Nu, rulota mea e și a voastră.
‎Vă rog, pe aici! Vă invit pe verandă!
‎E o parcare, dar nu…
‎- Nu e chiar vreme de plajă. ‎- Bine.
‎Fiindcă bate vântul tare, dar…
‎Așadar, Jeff…
‎- Să știți că rezist. ‎- Bine.
‎A fost tulburător. Vânzarea casei.
‎Despărțirea de Seb.
‎Sebastian.
‎Îmi pare rău să aud asta.
‎Părea foarte drăguț când l-am cunoscut ‎atunci când am fost toți la hotel.
‎Weekendul acela întreg.
‎Da. Au fost niște zile întunecoase.
‎Furișatul. Minciunile.
‎Acel weekend nu trebuie dezgropat.
‎Ei bine, s-ar putea să fie nevoie.
‎Cu FBI-ul, de fapt.
‎Cu FBI-ul? Ce treabă am cu ei?
‎- Pentru că ei… ‎- Ei vor…
‎- Karen v-a pus să faceți asta? ‎- Ce?
‎Vrea să-mi facă probleme, nu?
‎- Cu siguranță. ‎- Da.
‎Nu poate renunța.
‎Sigur, am înșelat-o de mai multe ori.
‎Poate s-au luat ‎niște metamfetamine atunci,
‎dar doar o dată, de câteva ori…
‎- Bun. Deci uite care-i… ‎- A pus pe cineva să mă urmărească, nu?
‎Să-mi facă poze? Doamne!
‎Acum va folosi ‎totul împotriva mea la divorț.
‎Nu, dacă spui că ai fost cu noi
‎într-un weekend de fete.
‎,Da. Am putea fi alibiul tău.
‎Alibi? Da.
‎Jeff, mai ai Absolut? ‎Fiindcă vreau să fac Martoonis…
‎- Jen. ‎- Christopher.
‎- Judy? ‎- Bună!
‎În orice caz, mulțumesc. ‎Apreciez că-mi luați apărarea.
‎Am o datorie la voi. De fapt, două.
‎De ce două?
‎Voiam să vă spun, apoi n-am făcut-o.
‎Mai știi înregistrarea ‎pe care mi-ai cerut s-o șterg?
‎Să vezi ce înregistrări stradale clare!
‎Sunt obsedată de siguranță.
‎- Cum le ștergi? ‎- Nu le șterg. Le stochez în cloud.
‎Cloud…
‎Da.
‎N-am șters-o.
‎Să ștergi dovezi? Ce ai făcut? ‎Ai ucis un om cu sânge rece?
‎Bună asta!
‎Am încercat, dar Karen a resetat parola.
‎- Futu-i! ‎- Poate fi foarte răzbunătoare.
‎Mai ales când e acasă, ‎singură cu armele ei.
‎Da.
‎Oricum, mulțumesc mult de vizită!
‎Christopher.
‎Pa!
‎Ce frumoasă verandă!
‎- Bună, amico! ‎- Bună!
‎Bună!
‎Ne-am gândit că ai avea chef de o vizită.
‎E lasagna mexicană?
‎- Cu mai multe stafide. ‎- Mulțumesc!
‎- Vreți să intrați? ‎- Da.
‎Îi spuneam lui Judy ‎despre camera ta securizată.
‎Aș vrea s-o văd.
‎Și asta e ‎de când am mers cu Jeff la Key West…
‎Și aici de când am fost la Fire Island.
‎Jeff. Arată bine, nu crezi?
‎Știi ce?
‎Karen, îți spun asta ca prietenă.
‎Serios, trebuie ‎să nu mai trăiești în trecut.
‎Doamne, Karen!
‎Știi ce? În locul tău, ‎aș șterge tot ce e pe cloud.
‎- Totul. ‎- Da.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Da. Cloud-ul e trecutul.
‎Asta te ține în loc, Kare.
‎- Da. ‎- Jeff îmi spunea așa.
‎Mă alinta că-s grijulie.
‎La naiba cu Jeff! Să-i fut una!
‎Nu m-a lăsat.
‎Doamne! Deci ghici ce? ‎Să ne descotorosim de el!
‎- Da, chiar la gunoi. ‎- Aruncă-l!
‎Trebuie să mă gândesc. ‎Nu sunt spontană. Eu planific totul!
‎Am o cameră securizată totuși.
‎Da, în ce scop? Ce planuri ai cu ea?
‎Apocalipsa.
‎- Da. ‎- Grozav.
‎- Da. Cât de pregătită! Da. ‎- Ce gândire inovatoare!
‎Dar, pentru prima dată, ‎în viața mea personală,
‎nu știu ce urmează.
‎Și nu sunt sigură că vreau să aflu.
‎E prea înfricoșător.
‎Înțeleg.
‎Ai asta, Kare grijulie, bine?
‎Pas cu pas.
‎Știi ceva?
‎De ce nu începi cu ștergerea anul trecut?
‎Dumnezeule! Da!
‎Putem recunoaște că a fost un an de rahat?
‎- Da. ‎- Chiar a fost.
‎Ultimii ani au fost de rahat. Nașpa rău.
‎Foarte urâți.
‎Bine.
‎- Hai că poți! ‎- Bine.
‎Avem încredere în tine.
‎Vei reuși.
‎Haide! Trage-o.
‎- Ai reușit! ‎- Ura!
‎- Uită-te la tine! ‎- Uite, și nu te simți bine?
‎Ba da.
‎Și dacă vreau să-l revăd, ‎îl am pe hard disk-ul extern.
‎- Bine, va trebui să luăm asta. ‎- Da, o păstrăm în siguranță.
‎Ce fac oamenii ca să se relaxeze ‎când nu pot bea?
‎Pot să ling o dată una din astea?
‎- N-aș face-o. ‎- Haide, doar o dată scurt.
‎Frate!
‎- Te simți bine? ‎- Da.
‎Sunt doar o fată mâhnită și obosită.
‎Când e programată tomografia ta? ‎Nu mi-ai spus.
‎Asta fiindcă încă nu am făcut programarea.
‎Poftim? De ce ?
‎Judy, am mai discutat asta. ‎Trebuie să-ți faci controale regulate.
‎Știu. Doar că…
‎Nu vreau…
‎Nu vreau să știu.
‎Vreau să rămân aici.
‎- În camera mea securizată. ‎- Fetiță!
‎Încă n-am ajuns la apocalipsă, bine?
‎Dacă va sosi?
‎Dacă nu e de bine?
‎Atunci ne vom lupta.
‎Așa cum știm noi.
‎Fiindcă suntem niște afurisite gravide,
‎și canceroase.
‎Bine?
‎Bine.
‎Oncologie Laguna. ‎Mersi că ați rămas pe fir!
‎Bună! Sunt Judy Hale.
‎Te sun să-mi programez tomografia.
‎Un moment, vă rog.
‎Mulțumesc!
‎COMPLETAȚI SONDAJUL ‎CA SĂ VEDEȚI DACĂ VĂ CALIFICAȚI
‎CHESTIONAR PARTICIPARE STUDIU CLINIC
‎CE TIP DE CANCER?
‎CERVICAL CARCINOM CU CELULE MICI
‎STADIUL CANCERULUI LA DIAGNOSTICUL INIȚIAL
‎STADIUL PATRU
‎Futu-i!
‎Nu știu cum să-ți spun asta,
‎dar am găsit ‎ceva tulburător în înregistrările mele.
‎Serios?
‎Mă gândeam să merg la poliție, ‎dar mi s-a părut corect să te avertizez.
‎În legătură cu ce?
‎Nu știi niciodată ‎ce psihopat locuiește chiar alături.
‎- Karen… ‎- Stai așa! Acum, unde…
‎- Karen… ‎- Stai să-l pun la Favorite.
‎- Trebuie să faci asta acum? ‎- E drăguț.
‎Pentru Dumnezeu, Karen!
‎Poftim!
‎Ia uite!
‎Jen, nu-l putem lăsa ‎pe tipul ăsta să-mi cumpere casa.
‎Nu.
‎Nu!
‎- Nu! ‎- Nu!
‎Ce fel de individ dubios ‎caută prin gunoiul cuiva?
‎Cu mănuși și tot tacâmul? Mănuși.
‎- E premeditată treaba. ‎- Da.
‎Acum înțelegi de ce am atâtea arme?
‎Înțeleg.
‎Da.
‎CENTRUL DE ONCOLOGIE LAGUNA BEACH
‎MOTELUL WINDBREAKER
‎ACEASTA E O CAMERĂ PENTRU NEFUMĂTORI
‎Doamnă Harding.
‎Bună, din nou! Ți-am adus ceva.
‎Biscuiți de casă!
‎Subtitrarea: Adina Chirica