‎UN SERIAL NETFLIX
‎Evident, regret ce am făcut.
‎Nu știu ce-a fost în capul meu.
‎Parcă preluase controlul altceva.
‎E o poveste de pomină.
‎Știu.
‎Tare aș vrea să nu fie adevărată.
‎BIROUL FEDERAL DE INVESTIGAȚII
‎Regret că nu ți-am spus înainte.
‎Dar Judy nu știe nimic.
‎L-a iubit pe Steve ‎și ar fi absolut distrusă
‎dacă ar ști că eu
‎mi-o puneam cu el.
‎Fir-ar!
‎Trebuie să întreb.
‎E al lui Steve?
‎Da.
‎- Bine. ‎- E un mic Wood acolo.
‎Îmi pare rău, ‎probabil că mă crezi o persoană oribilă.
‎Nu. Să ai o aventură nu e o infracțiune.
‎Dacă ar fi, ‎fosta mea soție ar fi la zdup.
‎Ești…
‎Sunt bine. N-am pățit nimic.
‎Bine.
‎Credeam că o să-mi dau duhul.
‎Da.
‎În fine,
‎apreciez că ai fost sinceră cu mine.
‎Nu ți-a fost ușor să vii aici.
‎Da, păi… Încerc să fac ce trebuie.
‎Absolut.
‎Și dacă până la urmă, de pildă,
‎vom găsi ADN-ul tău pe corpul lui Steve,
‎asta ar constitui ‎una dintre explicațiile plauzibile.
‎Da. Că ar da.
‎- Bună! ‎- Hei!
‎Îmi dai un pahar mic de mentă cu ciocolată ‎cu bucățele de ciocolată pe deasupra?
‎De fapt, îmi poți da ‎o porție mare la cornet?
‎Se pare că ai o zi frumoasă.
‎Sunt în viață.
‎Ce?
‎Sunt terminală.
‎Poftim?
‎- Terminală. ‎- Nu mai spune asta!
‎- Păi m-ai întrebat. ‎- Bine, păi…
‎Spune-mi exact ce a spus doctorul!
‎Că îi pare foarte rău și că chimioterapia ‎nu mi-a micșorat tumorile.
‎Adică chiar deloc?
‎Imposibil. Trebuie să fi făcut ceva, bine?
‎Doar că trebuie să mai facă.
‎A mai spus că, dacă n-a mers acum, ‎nu va merge nici data viitoare.
‎Și ce e ea, o mare expertă?
‎- Unul dintre experți. ‎- Nu.
‎- Există opțiuni. Mereu există opțiuni. ‎- Jen, nu. Oprește-te!
‎Șansele să dea roade ‎chimioterapia erau mereu scăzute.
‎E în regulă. Serios.
‎Am acceptat.
‎Ce ai acceptat?
‎Cu toții murim, nu?
‎Taci, Judy!
‎- Îi spui unei muribunde să tacă? ‎- Nu ești.
‎- Jen. ‎- Bine, nu.
‎Mai știi studiul ăla clinic. ‎La Saint Bridget, da?
‎Nu oferă garanții ‎și e mai dur decât sesiunea trecută.
‎Da, dar uite că ai reușit s-o faci.
‎Bine? Nu spun că nu va fi greu.
‎Iar eu spun
‎că, dacă ăsta e tot timpul ce mi-a rămas,
‎vreau să-l petrec înotând în ocean ‎și îmbrățișându-i pe cei dragi.
‎- O să-l faci și gata! ‎- Nu ești mama mea.
‎Nu! Sunt cea mai bună prietenă a ta ‎căreia îi pasă.
‎Spre deosebire de mama ta, care nu e aici ‎fiindcă e prea ocupată cu închisoarea.
‎- De fapt, a ieșit. ‎- Foarte bine. Mai mult loc pentru mine.
‎- Nu vei fi închisă. ‎- Serios?
‎Atunci, de ce mi-a prelevat ADN-ul ‎agentul Cretinis?
‎- Poftim? ‎- Da.
‎Karen l-a văzut scotocind prin gunoi. ‎A pus ceva într-o pungă.
‎Ce a pus în pungă?
‎- Sticla mea de apă. Nu contează. ‎- Dacă nu conta, n-ar fi luat-o.
‎Nu-ți face griji! ‎Stresul nu e bun pentru cancer.
‎Nici pentru bebeluș.
‎Care bebeluș?
‎Există un bebe?
‎Băga-mi-aș!
‎Să-mi fut una! Nu se poate!
‎Al cui e?
‎- Al cui e? ‎- Poftim?
‎Ben Wood a pledat vinovat. ‎Îl transferă mai sus.
‎Bravo, Prager! L-ai prins. ‎Ar trebui să te simți bine.
‎Se pare că nu e o senzație grozavă ‎să-ți trimiți un prieten la închisoare.
‎Deci acum ți-e prieten?
‎Păi… Suntem prietenoși unul cu altul.
‎E un tip bun. A făcut o greșeală și…
‎Ai făcut ce trebuia.
‎Uneori, ce trebuie ‎nu îți face plăcere, dar nu e greșit.
‎Da, probabil.
‎Singurul lucru pe care nu-l înțeleg
‎e de ce Harding ‎nu vrea să depună plângere.
‎Era tare învrăjbită când i-au lovit soțul.
‎Apoi s-a împrietenit la cataramă ‎cu șoferul.
‎- E mercuriană, deci e imprevizibilă. ‎- Sigur, dar fratele îi lovește soțul.
‎Celălalt frate o lovește pe ea. ‎Ar trebui să urască familia aia.
‎- E vorba de răzbunare. ‎- Ba nu.
‎- Nu e răzbunare. ‎- De unde știi?
‎Fiindcă Jen e gravidă cu copilul lui Ben.
‎- Poftim? ‎- Nu, păi…
‎El nu mi-a spus nimic.
‎Fiindcă nu știe. ‎N-a avut ocazia să-i spună.
‎Dar ți-a spus ție.
‎Nu. Adică, trecea prin niște chestii.
‎Întâmplător, eram de față…
‎- Doamne! ‎- Ce e?
‎- V-ați împrietenit. ‎- Nu.
‎De aceea, de fiecare dată ‎când o suspectez,
‎îi sari în apărare.
‎- Ba nu. ‎- O faci chiar acum!
‎- Ba nu. N-o fac! ‎- Calmează-te!
‎- Poți sta jos? ‎- Stau!
‎- Nu mai vorbi! Nu stai. ‎- Sunt pe cale de a sta.
‎Atunci…
‎Ascultă!
‎Nu e grav ‎să recunoști că îți place de cineva.
‎Nu-mi place. Crede-mă, da? ‎Nu suntem prietene.
‎- Îi păstrezi secretele. ‎- Nu e nicio păstrare.
‎- I-ai spus agentului Moranis? ‎- Ce?
‎- Că Jen va face copilul lui Ben. ‎- Ce are a face?
‎Cine știe? Poate totul, poate nimic!
‎- Dacă totul se leagă? ‎- Ce dacă?
‎Atunci ar fi greșit ‎să nu-i spui lui Moranis tot ce știi.
‎Da, sunt încă pe fir.
‎Păreți nervoasă.
‎Dacă par nervoasă ‎e fiindcă așa sunt, băga-mi-aș!
‎-Chiar e nevoie să înjurați? ‎- Da, e mare nevoie,
‎fiindcă mi se pare de tot căcatul
‎să nu-mi admiteți prietena ‎în grupul vostru de studiu.
‎- V-am spus că s-a închis. ‎- Da.
‎Da, înțeleg că e închis, bine?
‎Dar ce nu înțelegi tu e că ea va muri ‎dacă nu e admisă, pulă bleagă ce ești!
‎Știi ceva? ‎Dacă descrierea se potrivește…
‎Ce… Nu cumva mi-ai închis!
‎În pizda mă-sii!
‎Bună!
‎Un apel cu taxă inversă de la un deținut ‎al Centrul de Corecție South Orange.
‎Dacă acceptați taxa, apăsați tasta unu.
‎Vi se face legătură.
‎Alo?
‎Ben?
‎Jen, bună!
‎Bună!
‎Ce mă bucur să te aud!
‎Nu știam dacă vei accepta taxa.
‎Nu eram sigură că ești tu.
‎Te sună mulți din închisoare?
‎Nu-mi cunoști viața.
‎Cum ești?
‎Ești bine?
‎Da. Rezist.
‎Nu e mult de stat. ‎Și mai puțin cu buna purtare.
‎Deci e condamnare pe viață, nu?
‎Da, nu vreau să stau atâta aici.
‎E puțin înfricoșător aici.
‎Dar e și o ușurare ‎să-ți asumi responsabilitatea.
‎Pentru ceva, cel puțin.
‎O, nu! Nu!
‎Nu, stai!
‎Scuze. Ești ultima persoană ‎pe care vreau s-o fac să plângă.
‎Nu. Nu e vina ta.
‎E vorba de Judy.
‎Se simte bine?
‎I-au venit rezultatele?
‎Da și nu e bine.
‎Încerc s-o bag într-un grup de studiu.
‎Doamne! Păi asta e bine.
‎Dar e posibil să mă fi lins pe bot
‎fiindcă tocmai l-am făcut ‎pe doctor „pulă bleagă”.
‎Da, s-ar putea ‎să nu-i mai intri în grații.
‎Mai aveți un minut.
‎Doamne! Serios?
‎Nu-i așa? Zici că sunt la închisoare.
‎Biata Judy, nu e corect.
‎E ca un înger în carne și oase.
‎Știu.
‎Ascultă!
‎Știu că se scurge timpul.
‎Dar nu mai pot amâna să-ți spun ce simt.
‎Bine.
‎Și știu…
‎că avem multe probleme de rezolvat.
‎Da, sigur…
‎Sigur sunt niște probleme.
‎Așa e și
‎trebuie să mă revanșez ‎pentru multe lucruri.
‎- N-ai… ‎- Dar trebuie să fiu sincer cu tine.
‎Fiindcă te iubesc…
‎atât de mult și nu am nicio așteptare.
‎- Nu trebuie să spui nimic. ‎- Nu, Ben!
‎- Eu… ‎- ‎Apelul s-a terminat.
‎Stai, Jen…
‎Și eu te iubesc.
‎ATENȚIE! ‎CONVERSAȚIILE TALE SUNT MONITORIZATE
‎Și sunt însărcinată.
‎Și ți-am ucis fratele.
‎Nu era Fresno?
‎O, nu! Nu.
‎Acolo a fost altceva. ‎A fost în Bakersfield.
‎Îmi amintesc fiindcă ți-era atât de frică
‎să încasezi cecurile alea, ‎încât ai vomitat acei nuggets.
‎Eram atât de sigură că casierul știa ‎că nu sunt tu. Aveam 12 ani.
‎Făceam o echipă grozavă, noi două.
‎Da.
‎Totul era mult mai ușor ‎înainte de schema asta cu ADN-ul, nu?
‎Da. Știința dracului!
‎Da. Adică, acum, dacă au ADN-ul tău
‎nu poți face nimic. Nu?
‎Nu.
‎De ce întrebi?
‎- Ai făcut ceva, Judy Ann? ‎- Ce?
‎Nu, doar făceam conversație.
‎Da, ei bine
‎am alte hobby-uri acum.
‎Am învățat manichiură la închisoare.
‎Ce drăguț! Uite… Ce sunt astea?
‎Stele. Nu, stai! Inimi.
‎Sunt pisici.
‎Sigur că da. Mi-am dat seama.
‎Arată bine.
‎Se pare că te adaptezi la noua ta viață.
‎E un loc drăguț.
‎Știi, oricât de sofisticat ‎ar fi locul ăsta,
‎speram să pot înnopta ‎la tine în mahala o vreme.
‎Să reunim echipa.
‎Ți-aș putea face unghiile.
‎Sună bine, mamă.
‎Dar, de fapt,
‎eu n-am să mai mai fiu prin preajmă.
‎Pleci undeva?
‎Da. Da, plec undeva.
‎Sigur. Trebuie să-ți trăiești viața.
‎Am ceva
‎ce voiam să-ți dau înainte să plec.
‎Mersi!
‎Ei bine,
‎ar trebui să plec.
‎Pa, mamă!
‎Pa!
‎Te iubesc.
‎Judy Ann, stai!
‎Unde pleci?
‎Nu mi-ai spus.
‎O să plec
‎la Sonoma.
‎Să ajut la lansarea unui restaurant.
‎Bine. Baftă!
‎Îți bați joc de mine?
‎Haide, idiotule! ‎Verde înseamnă să pornești!
‎Pleacă!
‎Fu…
‎- Mamă? ‎- Da?
‎Știu că ești supărată fiindcă Charlie ‎te-a făcut iresponsabilă.
‎Da, așa mi-a zis. Da.
‎Dar eu sunt încântat că vine bebe.
‎Serios?
‎Da. În sfârșit, ‎voi putea fi un frate mai mare.
‎Ai cam crescut, nu-i așa?
‎Peste noapte.
‎Și cred că nici pe tata nu l-ar deranja.
‎Așa crezi?
‎De ce spui asta?
‎Când a murit, am rămas doar noi trei
‎și acum vom fi din nou patru.
‎Cinci cu Judy.
‎Da.
‎Și șase cu Ben.
‎Da.
‎Bine, o clipă.
‎Ce faci aici?
‎Scuze, îmi luam doar câteva lucruri.
‎- Plec imediat. ‎- Doamne!
‎Cineva din familia asta respectă limite?
‎Mă consideri parte din familie?
‎Sigur, de ce nu? Tu i-ai tras-o lui tata,
‎bețivanul ăla ratat i-a tras-o mamei.
‎Suntem o mare familie fericită.
‎Bine, o să te las în tihnă
‎ca să poți procesa ‎toate informațiile astea.
‎Dar mai am nevoie de o secundă.
‎Ești… Te…
‎Vrei niște apă sau…
‎Am asta.
‎Cu gust de cireșe?
‎- Da. ‎- E favorita mea.
‎Și a mea.
‎Știu că ești supărat de faza cu Ben.
‎Nu înțeleg.
‎Îl ura pe tata, dar îl place pe tipul ăla?
‎- Nu l-a urât pe tatăl tău. ‎- Avea un mod ciudat de a-l iubi.
‎- Nu făcea decât să țipe la el tot timpul. ‎- Mama ta poate fi cam dură.
‎- Dar e ca o… ‎- Scorpie.
‎Eu voiam să zic stâncă.
‎Dar asta e mama pe care preferi s-o ai.
‎Mama ta e rezistentă și de încredere și…
‎îți va fi alături oricând.
‎Chiar dacă aproape ‎o omori într-un accident?
‎Da, chiar și atunci.
‎Mama ta…
‎se pricepe foarte bine ‎să ierte oamenii când o dau în bară
‎și asta e greu de făcut.
‎Pentru că e varză.
‎Cine nu e?
‎Cât a stat asta acolo?
‎Cam mult.
‎Nu cred că se poate strica.
‎Da, bine.
‎Poți s-o iei.
‎- Bine. ‎- Bine, chiar plec acum.
‎Stai așa…
‎- Mersi! ‎- Bine.
‎Vino aici!
‎Chiar așa.
‎Te iubesc.
‎Și eu.
‎- Pa, mamă! ‎- Pa, Boop!
‎Bună, Jana! Poftim.
‎- Sunt Cocorii pentru Hristos? ‎- Da, milioane de cocori afurisiți.
‎Mersi! Recunosc că sunt surprinsă.
‎Nu credeam că îi vei face.
‎Fiindcă păreai foarte supărată ‎când te-am rugat.
‎Da, păi nu i-am făcut eu.
‎Prietena mea, Judy, i-a făcut ‎în timpul chimioterapiei.
‎Îi poți mulțumi ei pentru că e un înger.
‎Iar eu sunt o jigodie afurisită.
‎Da.
‎N-aș formula așa.
‎- Oricum, nu aici. ‎- El știe deja.
‎Toată lumea știe.
‎Te superi dacă te întreb ‎ce fel de cancer are prietena ta?
‎Cervical.
‎Cum merge tratamentul?
‎Nu e bine.
‎Nu e bine deloc.
‎Îmi pare rău să aud asta.
‎Sunt celule scuamoase, adeno sau mici?
‎O celulă mică. Stai, de unde știi?
‎Sunt doctor.
‎Serios? Pentru oameni?
‎Da. Sunt un medic ginecolog. ‎Ți-am spus asta.
‎Ba nu.
‎Da. După Festinul cu Miel de Paște?
‎Stăteam chiar acolo.
‎Doamne, pe bune? Cred că am uitat.
‎Da. Nu cred că mă ascultai, de fapt.
‎Da. E o posibilitate bună.
‎Hei, cunoști pe cineva ‎de la Centrul oncologic Saint Bridget?
‎De ce, prietena ta ‎participă la studiul de acolo?
‎Aș vrea eu! Se face că…
‎- Am ratat termenul de înscriere. ‎- Ce păcat!
‎Da.
‎Pot da un telefon dacă vrei.
‎Serios?
‎- Da. ‎- Dumnezeule! Mulțumesc mult!
‎Desigur.
‎Da, eram prietenă intimă ‎cu șeful de la oncologie de acolo.
‎Așa că îmi e dator.
‎Da. L-am lăsat să-mi facă lucruri ciudate.
‎Jude, eu sunt. Am vești. Sună-mă, te rog!
‎- Hei, Jude! Ce faci? ‎- Frumoasă peluză!
‎Îmi pare rău. Ne cunoaștem?
‎Sunt Eleanor Hale. Mama lui Judy.
‎Ea e aici?
‎Nu. S-a dus să-mi ia fiul de la cor.
‎- Nu-mi dau seama dacă glumești. ‎- Nici eu. Bine, atunci…
‎E în regulă. O voi aștepta.
‎De ce nu intri direct, în pizda mă-sii?
‎Aici sunteți ‎ca în ‎Real Housewives‎ din Laguna.
‎Mersi!
‎Nu știam că ești deja…
‎liberă să zburzi.
‎- Deci Judy ți-a spus despre mine? ‎- Doar câteva lucruri.
‎Da, n-aș crede o iotă. ‎E o mincinoasă înnăscută.
‎Scuze, dar de ce ai venit aici?
‎Nu mai fi așa de îngrijorată, dragă.
‎Ea a venit prima să mă vadă.
‎Da?
‎Nu mi-ai spus asta.
‎Da, sunt sigură ‎că nu-ți spune multe lucruri.
‎Orice escrocherie mai coace ‎de data asta, pare să dea roade.
‎Ea nu face așa ceva. ‎Cine dracu' mai coace escrocherii?
‎Să fim serioși! ‎Doar nu i-a câștigat cinstit!
‎Stai. Ți i-a dat ea?
‎Da. De ce?
‎- I-a furat de la tine? ‎- Nu.
‎Sunt sigură că sunt ‎de la un tablou vândut.
‎Tot o ține langa cu pictura?
‎E o mare artistă, de fapt.
‎Bravo ei!
‎Poate de asta nu mă vrea în preajmă. ‎Îi pot distruge imaginea.
‎Sau poate n-are chef.
‎Ce fel de om își alungă propria mamă
‎și îi livrează ‎o vrăjeală că pleacă la Sonoma.
‎- Mă crede idioată? ‎- Poftim?
‎Am adus-o pe lume și nu mă poate ajuta?
‎De ce? Pentru că e prea ocupată ‎cu amicele ei bogătașe?
‎- Are cancer. ‎- Două săptămâni să-mi dea…
‎- …să stăm de vorbă… ‎- M-ai auzit?
‎- Ce e? ‎- Are cancer!
‎Fiica ta are cancer!
‎Ești sigură?
‎- Da, al dracului de sigură! ‎- Bine.
‎- Nu știi niciodată cu ea. ‎- Poate ai ști dacă te-ar fi interesat.
‎O să fie bine?
‎- Bună! ‎- Hei!
‎Hei, Boop-di-bops!
‎Cum a fost la repetiție?
‎- A fost bine. ‎- Da?
‎- Bună! ‎- Bună, scumpete!
‎- Ce chipeș ești! ‎- Da.
‎- Henry, ea e mama lui Judy. ‎- Nu știam că Judy are o mamă.
‎Păi…
‎Da, a dat buzna așa, ca să ne salute.
‎- Cred că ai ajuns prea târziu. ‎- Poftim? Unde e?
‎- Nu știu, dar avea o valiză. ‎- Ce?
‎Fu…
‎TE APELEAZĂ ‎JEN
‎JUDY ANN
‎Judy. Ce-ai făcut?
‎Evident, regret ce am făcut.
‎Și dacă aș putea ‎să schimb ce s-a întâmplat, aș face-o,
‎dar parcă preluase controlul ‎altcineva asupra mea.
‎E o poveste de pomină!
‎Iar Jen nu știe nimic.
‎Ar fi îngrozită ‎dacă ar ști că eu am făcut-o.
‎Că l-am ucis pe Steve.
‎Deci nu știe nimic despre asta?
‎Nu.
‎Amica ta bună nu știa ‎că i-ai ținut corpul în congelatorul ei.
‎Și că apoi l-ai transportat ‎cu mașina ei în Rezervația Angeles.
‎- Da ‎- În timpul unui weekend de fete?
‎Mă pricep să mint.
‎Bine. De unde știu că nu minți acum?
‎Nu înțeleg.
‎De ce ai venit la mine?
‎De ce nu încerci ‎să negociezi ceva cu FBI-ul?
‎Credeam că e mai ușor ‎să-i spun unui prieten.
‎Am voie să dau un telefon, nu? ‎Încă e valabil?
‎Da. Da, ai voie un telefon.
‎CAMERA DE DETENȚIE
‎Unde e?
‎Ai cinci minute.
‎Bine. Mersi!
‎Hei!
‎Serios, ce pizda mă-sii? ‎Judy? Ce pizda mă-sii?
‎- Ești nervoasă. ‎- Nervoasă?
‎Nici măcar nu știu… ‎Ai înne… Nu poți face asta!
‎O fac pentru tine.
‎Ce? Du-te dracu'!
‎- Eu? ‎- Da, du-te dracu'!
‎Te-au admis în grupul de studiu.
‎Trebuie să te duci. Ăsta e planul nostru.
‎- Nu, ăsta e planul tău. ‎- Nu.
‎Trebuie să-ți retragi mărturia. ‎Trebuie să le spui că n-ai făcut-o.
‎Nu pot. Prea târziu. S-a terminat.
‎Nu e prea târziu. Mereu există o ieșire.
‎Nu știu. Le voi spune ‎că te-ai prostit de la chimioterapie.
‎E posibil. ‎Oamenii înnebunesc, știi? Deci…
‎- Jen, nu. ‎- Nu! Doamne sfinte!
‎Nu-ți pasă ce ți se întâmplă?
‎Te îneci și sunt singura care vâslește.
‎Oprește-te!
‎Nu mai vâsli și ascultă-mă!
‎E viața mea și pot face ce vreau cu ea.
‎- Nu. Judy, nu! ‎- Da!
‎Da! Oprește-te!
‎Jen.
‎Sunt pe moarte.
‎Știu că nu vrei să auzi asta,
‎dar asta se întâmplă.
‎Cred că e o cale de scăpare ‎pentru amândouă.
‎Nu pot să te pierd.
‎Da?
‎Nu mai pot pierde altcineva. ‎Nici copiii mei nu mai pot.
‎Am nevoie de tine în viața bebelușului.
‎Am nevoie de tine.
‎Voi fi acolo.
‎Indiferent unde sunt.
‎Îți voi fi mereu alături, da?
‎Bine?
‎Trei săptămâni. Atât am nevoie.
‎- Ca să poată face acest studiu. ‎- Ești nebună?
‎N-o pot lăsa să plece. ‎A mărturisit o crimă.
‎Nu-ți cer să-i dai drumul.
‎Te rog să aștepți câteva săptămâni ‎până o predai la FBI.
‎De ce aș face asta?
‎Pentru că a primit ‎deja sentința la moarte.
‎Acest tratament e ‎singura șansă pe care o are.
‎Ascultă, îmi pare rău.
‎Îmi pare rău, dar legea e legea.
‎O știi pe Judy.
‎Și cred că ți-ai făcut o idee ‎despre cine a fost Steve.
‎Nu merita să moară așa.
‎Poți să-i pui o brățară de monitorizare.
‎- Jen. ‎- Nu, Nick!
‎E prietena mea cea mai bună.
‎Îți mai cer doar niște timp.
‎Ți-am spus că nu vreau studiul.
‎Te-am auzit.
‎- Te mănâncă chestia aia? ‎- Da!
‎- Ai nevoie de un unguent sau ceva? ‎- Nu știu.
‎Doamne, crezi că o să mă irit tare acolo?
‎Asta e cea mai mică grijă a ta.
‎Mamă?
‎Bună, Judy Ann!
‎Ce cauți aici?
‎Voiam…
‎Voiam să-mi iau rămas bun cum se cuvine.
‎Înainte să te trimitem la Sonoma.
‎Ascultă, poți să-mi scrii raport, ‎să mă concediezi.
‎N-am putut s-o trimit pe Judy ‎să moară în închisoare.
‎Și sunt doar trei săptămâni. Nu știu. ‎Dacă asta mă face un polițist rău, fie.
‎Dacă a fi om, te face un polițist rău, ‎poate ar trebui să regândească totul.
‎Adio cariera mea, dacă află Moranis.
‎N-o să afle.
‎MOTELUL THE WINDBREAKER
‎- Măiculiță! ‎- Da.
‎Eram pe drum ‎să-i spun ce știu și așa l-am găsit.
‎Camera e răvășită complet.
‎Avem idee cine a făcut asta?
‎Chiar crezi că vom scăpa basma-curată ‎cu asta?
‎Ei bine, sigur vom scăpa ‎cu un fel de basma.
‎Pălăria mea de casă!
‎BIROUL FEDERAL DE INVESTIGAȚII
‎LICHID DE APRINDERE
‎Îți dorești o vacanță de o veșnicie, nu?
‎Da.
‎Vezi? Ascult.
‎FRONTIERA INTERNAȚIONALĂ MEXIC
‎Subtitrarea: Adina Chirica