SERIÁL NETFLIX
Bože, nebyla jsem na výletě věky.
Ani nejedla Doritos.
Proč je nejíme pořád?
Proč jsem si vůbec něco odpírala?
- Právě. - Proč jsem nikdy nejedla chleba?
Proč jsem si holila nohy?
Proč jsem neměla sex se všema kolem?
Herpes.
Proč jsem se snažila být za slušňačku?
Mravy jsme nechaly doma, holka!
- Utíkáme před zákonem! - Jo!
- Co se říká, když jedeme autem? - Já nevím.
Ale jako psanci bychom měly mít přezdívky.
Myslíš?
Jo! Já bych mohla být Pětiprstá Judy.
Proč Pětiprstá?
Protože mám ještě všechny prsty.
Jsem tak dobrá, že mi je zatím nikdo neuseknul.
To zní tak pitomě!
Sakra!
Co?
Budu Bitch Cassidy.
Bitch Cassidy! A Sundance Kid.
To je úžasný.
Co máme vlastně v plánu?
Máme tři týdny.
Tak dlouho trvá pokusná léčba.
- Jasně. - Takže si uděláme pohodu.
Ty budeš pít a já tě budu pozorovat.
Pak se osprchujeme a začneme znovu.
Nebo ne. Co takhle sprchování vyškrtnout?
- Jo. - Jo!
No jasně. Kdo na to má čas?
A potom…
Co bude po těch třech týdnech?
Na to nechci myslet.
Ale vím, že do vězení se rozhodně nevrátíš.
Za chvilku jim dojde, že nejsem v San Franciscu.
A taky, že mi pomáháš, což je napomáhání k útěku.
Praská mi močák. Musím zastavit.
- Tady? - Jo!
A ty mi můžeš napomáhat,
ať mě nikdo nevidí při snaze nepochcat si kotníky.
Jasně.
Tak jo.
Fajn. Jsem na řadě.
Už to nevydržím!
Jo. Vypusť to, holka.
Jste v pořádku? Píchly jste?
Jsme v pohodě.
- Určitě? - Určitě, kurva!
Do prdele.
- Bože můj, Judy. - Co?
- Já je znám. - Fakt?
Jo. Byli v hotelu s Moranisem.
Co jsi tam dělala ty?
Asi jsou z FBI.
Nejsou z FBI.
Ne, nejsme.
- Nastup do auta. - Co? Dobře.
Ahoj, Judy.
Ahoj, Stavrosi.
Stavros?
Řekové?
Panebože.
Kam míříte, dámy?
Znáš to… Dámská jízda.
S těmi penězi, co nám Steve ukradl,
budete mít na luxusní hotel.
- Jakými? - Nedělej blbou.
Vím, že jste obě mluvily s FBI.
Jak to víš?
Taky jsme si s nima popovídali.
Víme, žes ty prachy nacpala do obrazů s těma děsivýma holkama.
Tak nezapírej.
Nechci použít tohle. To je na mojí práci to nejhorší.
Panebože. To ne!
- To nic. - Prosím, ne.
Zastřel mě.
- Co? - Stejně umírám.
Co?
Mám rakovinu.
Fakt.
- Nevyléčitelnou. - Fakt.
- Ona se s tím ještě nevyrovnala. - Fakt!
Rakovina mi vzala rodiče.
Mně zase babičku.
- Ale bez těch peněz neodejdu. - Nemám je. Utratila jsem je za léčbu.
Jo, protože není pojištěná!
Přišla jsem o práci a na Obamacare bylo pozdě.
Co jsem měla dělat?
To mě sice mrzí, ale co mám říct Konstantinovi?
Řekni mu, že už jsem mrtvá.
- Stejně brzo budu. - To neříkej!
Je to pravda.
Panebože! Dobrý?
- Já nevím, sakra. - Judy!
Potřebuju léky.
Necháte ji, ať si vezme léky?
- To se smí? - Jasně. Ať si vezme léky.
- Co to děláš? - Vyřídím to.
Co se děje?
Zahoďte zbraně a nastupte do auta.
No tak. Ty nás nezastřelíš.
Kurva!
Krucinál!
Do prdele!
Koukejte poslechnout, kurva!
Prosím.
Tak jo.
Dobře.
Pašák. Pokračuj. Hoď to na zem!
A je to.
Výborně. A teď zařaďte zpátečku.
Hezky zpátky.
Dovnitř!
Díky!
- Přelez si. Budu řídit. - Co to bylo?
- Kurva! Do prdele! - Jsi v pohodě?
Jo, jsem. Promiň,
ale co jsi sakra zač? Zasranej drsňák!
Takhle na sklonku života jsem se dost rozjela.
To si piš.
Fakt nás málem zavraždila řecká mafie?
- Syndikát, ale jo. - To je fuk.
Co jsi dělala u Glenna?
Já…
Šla jsem mu říct, že čekám Steveovo dítě.
Co? Proč?
Protože by to vysvětlilo moje DNA rozpatlané všude po jeho těle.
Byl to skvělej plán, než jsi ho zkazila.
- Nevím, kdo tu kazí plány! - Ale prosím tě!
Nemůžu uvěřit, že ses přiznala.
- Fakt? - Jo.
Mně to přišlo očividný.
- Do háje, to je Ben. - Dobře.
- Jak to spolu máte? - Já nevím.
- Jako umírající ti poradím. - Sklapni.
- Jsem moudrá a umírám. - Oboje je blbost.
Není. A jestli s ním chceš mít vztah,
musíš být ve všem upřímná.
Zasloužíš si být šťastná. A obě víme,
že to nepůjde, dokud budeš žít ve lži.
Co když žiju na hraně?
- Odbíháš. - Vyvlíkám se.
- Nedělej to. - Nemůžu. Už jsem taková.
- Fajn… Přestanu! - Co je? Zastavuju, protože jsme tady.
Vítejte, señorito!
Jak dlouho že tu nikdo nebyl?
Má to pižmo opuštěnýho sídla.
Steve sem jezdíval často.
Miloval to tady, ale samozřejmě tu nebyl…
- Vidělas to? - Jo, viděla.
- Co když tu někdo je? - Kdo?
- Nepronajímá to tady? - Jak, když je mrtvej?
- To jim neříkej! - Promiň!
- Rozsvítím. - Ne, pak si všimnou…
Do prdele! To mi nedělej!
- Jen, je to kočička! - Ne!
To taky není dobrý.
Ahoj, číčo!
Můžeme ji vyhodit, než nás zavraždí?
Jediní vrazi jsme tady my.
Co ty víš. Bůhví, co má ta kočka za sebou.
- Pustím ji ven. No tak! - Vyhoď ji. Prosím tě…
Nechci tu s ní…
Pojď, číčo! No tak.
A je to!
Pojď sem.
To mě poser!
Nemůžu tomu uvěřit.
Konečně jsme na dovolený.
Jsme tady!
Jsme tady a ty jsi queer.
- Na to už sis zvykla. - Jo.
Se Stevem jsme si uměli odpočinout.
Většinu dobrých vzpomínek na něj mám odsud.
S Tedem jsme spolu doma nespali,
ale na dovolený byl šukací mašina.
Jo! Šukací mašina!
Nekecám. Klidně jsme mohli spát v motelu u dálnice
a stejně jsme to stihli dvakrát za noc.
Dvakrát.
- Něco se ti nelíbí? - Ne. Dvakrát je lepší než jednou.
- Fajn. Kolik je teda hodně? - Nevím… Řekla bych tak šestkrát.
- Aspoň čtyřikrát. - Panebože!
- Pokaždý to nevyjde. - My to ani nedokončili.
Chci říct, že život by měl být nekonečná dovolená.
To by měl!
Fakt že jo.
Jo.
Hele.
To je ale krásná mušle.
Právě jsem měla déjà vu.
- Fakt? - Jo.
To je dobrý znamení.
Určitě?
To ti tvůj mozek připomíná, ať nezapomeneš.
Magořím, nebo ta mušle vypadá jako zpěvák Counting Crows?
Jak moc jsi sjetá?
Strašně moc.
Vypadá to jako šourek starýho dědka.
Ne, jako nádhernej česnek.
Šourek.
- Proč to říkáš? Chtěla jsem si ji nechat! - Aby sis ji šestkrát strkala do pusy?
No tak. Chceš jít ven?
- Tak jo. - Zmiz odsud!
- To je nádhera. - Podívej.
Podívej na ten měsíc!
Španělsky je to větší sranda.
To rozhodně.
Judy?
Nečum na mě tak.
Jude?
Judy?
Judy!
- Ahoj! - Všude tě hledám.
Pozorovala jsem na lodi východ slunce.
- Byla to krása. - Skvělý.
Příště mi nech vzkaz. Vyděsila jsi mě k smrti.
- Promiň. - To nic.
Taky se omlouvám. Jsem podrážděná.
Vůbec jsem nespala, protože…
Sundance Kid mě celou noc kopal.
Měla bys taky zkusit loď. Je to uklidňující.
- Já na lodě nejsem. - Ty nejsi na nic.
- Ne. - Ne?
Ne!
Je to vůbec bezpečný?
V garáži jsou záchranný vesty, jestli ti to pomůže.
- Ne. - Určitě?
Ne, ani nápad. Zapomeň.
Nebudeme se plavit dlouho, že ne?
Protože já ještě nesnídala a tak.
Než vyplujeme, můžu nám spíchnout frittatu.
Pane jo.
To je Mustang z roku 1966?
Je.
Ale není to ten Mustang, že ne?
Je.
Tomu nerozumím.
Já taky ne.
V jednom ze svých obrazů jsem našla klíček
a nevěděla jsem, proč ho tam Steve dal.
Dobře. Já…
Já myslela, že jste ho rozebrali.
Nebo ne?
Rozebrali.
Musel ho zase dát dohromady. Já…
Moc mě to mrzí, Jen.
Promiň mi to.
Je to divný, protože…
Vypadá, jako by se to nikdy nestalo.
Ale stalo.
Chceš golfovou hůl?
Co ho rozmlátit na padrť?
Možná to pomůže.
Ne.
Je to jenom auto.
Vlastně moc pěkný auto.
Jo, to je.
Je to veterán.
Neboj se ho nenávidět.
Jak bych mohla?
Přivedlo mě k tobě.
Musíme pořád na tu loď?
Díky za snahu.
Díky, že nemusím na moře. Žaludek se mi houpe i bez toho.
Netušila jsem, že jsi takovej námořník.
Jo. Jezdívala jsem často na katamaránu se strýčkem Paulem.
Teda nebyl to můj skutečnej strejda.
Byl to mámin kamarád, co mě občas hlídal.
- Bojím se pointy. - Dopadne to dobře.
Tak fajn. Protože… Vždyť víš…
Jo, chápu. Ale Paul byl moc milej chlap.
Byli jsme kámoši.
Každý víkend mě brával na zátoku.
A na vodě jsem si vždycky připadala neuvěřitelně svobodná.
Ale pak se s mámou pohádali
a už jsem ho nikdy neviděla.
Doslova naskočil do lodi a nikdy se nevrátil.
To je na hovno.
Já ti nevím.
Občas si představuju,
že se tam někde doteď plaví. Svobodný jako pták.
Vždycky mě ale zajímalo, co byl zač.
Možná to byl tvůj otec.
Možná.
To nikdy nezjistím.
To je fuk.
Jo.
No…
Zbývá nám jen pár dní.
Já vím…
Něco mě napadlo…
Co kdybys umřela?
To už je docela jistý.
Ne. Co kdybys umřela během té léčby?
Pak bychom tu mohly zůstat.
Nemůžeš tu zůstat. Co kluci?
Ti můžou přijet.
Jen říkám, že reality můžu dělat kdekoliv.
A když prodáme náš dům, budeme mít peníze.
Takže se odstěhuješ sem,
porodíš dítě a nikdy o něm Benovi neřekneš?
- To je tvůj plán? - Ještě ho ladím.
Pořád jsem nevychytala všechny mouchy. Ale v podstatě jo.
Nemůžeš utíkat před svým životem.
Neutíkám!
Já…
Takhle bychom mohly…
Mohly bychom být spolu,
než nám dojde čas.
Ne, to tobě ani klukům neudělám.
- Prosím! - Ne.
Nechci, aby to bylo jako s tvou mámou. Vidělas ji trpět. To ti neudělám.
- Ani sobě ne. - Mně to nevadí!
Mně jo!
Musíš se vrátit. Přece nezmeškáš Henryho koncert.
Klidně a s radostí!
Viděla jsi toho kluka tančit?
Máš v Laguně život.
A taky v břiše.
Dobře, nechci… Radši toho… Už nemůžu mluvit.
Slib mi to.
Nenech to dítě vyrůstat, aniž by znalo svého otce.
Věř mi.
- Nechá ti to díru v srdci… - Judy.
- Ne. - To nic. Bude to dobrý.
Promiňte, ale my neumíme španělsky.
Říkal, že se u tebe objevila placenta previa
a to zapříčinilo krvácení.
Aha. Co to znamená?
Co říkal? Stalo se něco dítěti?
Říkal, že vypadá naprosto zdravá.
- Ona? - Jo, ona!
- Jo, přijdeme na kontrolu! - Určitě.
Je to holčička.
Jo!
Nebudu říkat, že jsem v ní doufala, protože ani nevím, v co jsem doufala.
Víš, jak je to teď s tím genderem divoký,
ale bože, jak já chtěla holku.
- Já vím. Já taky! - Bože.
- Ne, že by kluci nebyli fajn. - Jsou skvělí.
- Ale holky jsou samozřejmě lepší. - Nejlepší!
Bože můj!
To bylo děsivý.
To jo.
Umírám hlady.
Vedle domu je skvělá taqueria.
- Taqueria? - Jo.
Chceš mi říct, že celou tu dobu
umíš španělsky?
Si. Claro que si.
Nepředváděj se.
Judy.
Podívej na ni.
Que preciosa.
Nevím, co to znamená.
Takže říkáš, že mexický jídlo chutná v Mexiku líp.
- Moc se o tom neví. - Aha.
Má to docela grády, ale jinak dobrý.
Když jsme u toho, mám v břiše malou raketu.
- Kope? - Jo.
Tak si pojď sáhnout!
Dobře. Dej mi ruku.
Níž. Tady. A teď počkej.
Já vím.
Panebože!
Ahoj! Co to tam vyvádíš?
Hraješ si na drsnou šéfovou?
Bože. Něco se děje. Hlavně se jim nekoukej do očí.
Co jsem říkala?
No tak.
Co?
- Zatancujeme si! - Ne!
Proboha.
Nenávidím tě.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ
- Kdo je to? - Nikdo.
- Zvedni to! - Ne!
- Jo! - Ne, tancujeme! No tak.
- Vyvlíkáš se! - No dobře.
- Volá vám vězeň… - Přijímám.
Probíhá spojování.
- Jen? Ahoj. - Ahoj.
- Ahoj.
Nečekal jsem, že to zvedneš. Volal jsem ti.
Promiň.
Zrovna jsem s Judy.
Zašly jsme na večeři.
A jak se máš?
Dobře. Hele, já…
Jsem těhotná.
Co?
Jako vážně?
To je úžasný.
Můžu se zeptat,
jestli to je moje?
Jasně, že je.
Nebylo to neposkvrněný početí.
- Bože. - Proboha!
Usmívám se tak, že mě určitě zmlátí.
Taky pro tebe mám novinku.
Počkat. Cože?
- Moranis je mrtvej. - Jako doslova?
Jo, doslova zavražděnej do mrtva!
- Proboha! - Já vím!
Co? Jak?
Bože, měl psa!
- Nevíš to nejlepší! - Umřel člověk, ale dobře…
Myslí si, že to byli Řekové.
Že zabili Glenna?
Jo. A Stevea.
A Stevea?
- Proč si to myslí? - Já nevím.
Měl vybrakovanej pokoj
a spousta jeho složek k případu zmizela.
Důležitý je,
že se obě můžeme vrátit domů.
Já ti nevím. Nick má pořád moje přiznání.
- To zahrajeme do autu. - To asi nepůjde.
Prostě mu řekni, že sis to vymyslela
a že ti Řekové vyhrožovali,
což v podstatě není lež.
Potřebuju se napít vody.
Asi začínám věřit v zásah vyšší moci,
protože to načasování je…
ani mi to nejde přes pusu… božský.
Jak bychom vůbec mohly… Bože, Judy!
Tady.
Nevěděla jsem, že máš takový bolesti.
Taky jsi to neměla vědět.
Jak dlouho ti takhle je?
Víš, jak to je, když tě začne něco trochu bolet.
Jeden den to bolí, druhej zase ne…
Najednou to bolí víc dní po sobě,
až se s tím pomalu naučíš žít.
Nechci, abys trpěla,
takže s tím něco uděláme hned, jak se vrátíme.
Já se nevrátím.
Co? Jak to myslíš?
Zůstanu tady.
Nekonečná dovolená.
Ne, já tě neopustím.
Nemusíš mě opouštět.
Já zůstanu.
Asi máš pravdu.
Není to sem tak daleko.
To ne.
Můžu za tebou jezdit na víkendy.
A já za tebou.
Dobře. Možná bys mohla přijet na Henryho…
koncert.
Nemusíš se rozhodovat hned. Jen si to nech projít hlavou.
- Dobře. - Tak jo.
Měla jsem se krásně.
Já vím. Já taky.
Mělas pravdu. Je tady nádherně.
Ne…
Já myslím, že mi bylo krásně
s tebou.
Mně taky.
Zaplnilas mi díru v srdci.
Sklapni. No fuj!
- Nechtěla jsem tě rozbrečet. - Už se stalo.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Strašně moc.
Změnila jsi mi život.
Pojď sem.
Kurva.
Tak jo.
Judy.
Chceš koukat na náš seriál?
Tohle bude ten díl, kde si Tootie vymyslí imaginárního kluka.
Bláznivá Tootie.
Tuhle písničku miluju!
Já vím.
Nevěděla jsem, jestli se vrátíš.
- Říkala jsem, že tě neopustím. - Já vím.
Už vím, proč se ti to auto tak líbilo.
Že jo?
Jsem ráda, že teď patří tobě.
Díky.
Sedí se ti vzadu dobře, Sammy?
Zvládneme to spolu.
Zvládneme to.
Jen mi nepochčij sedačky.
- Ahoj! - Promiň, že jdu pozdě.
Neboj. Jdeš akorát! Pojď sem.
Doufejme, že ti sudičky nadělí lepší rytmus než bráchovi.
- Ale ne. Je to tak zlý? - Ne. Teda jo.
- Dobře. - Ale zázraky se dějí každý den.
Zapomeň na strasti. No tak, odlož starosti.
Radši zažeň splín.
Zakřič aleluja! No tak, odlož starosti.
A připrav se na den soudný.
Slunce svítí. No tak, odlož starosti.
Pán už čeká, za ruku tě bere.
Zakřič aleluja! No tak, odlož starosti.
Do země zaslíbené naše cesta vede.
Překročíme řeku
a hříchy necháme po proudu plavat.
Jen klid a mír
nás bude na druhé straně čekat.
Zapomeň na strasti. No tak, odlož starosti.
Radši zažeň splín.
Zakřič aleluja! No tak, odlož starosti!
A připrav se na den soudný.
Zapomeň na strasti. No tak, odlož starosti.
Ahoj, máš tu volno?
Musím sedět v uličce. Bývá mi špatně.
Tak jo.
Na soudný den.
Slunce svítí. No tak, odlož starosti.
Mrzí mě to, mami.
Díky, zlato.
Aleluja. No tak, odlož starosti.
Odejdeme do země zaslíbené.
Taky mě to mrzí, Jen.
Nikdy jsem Jamie dobře nepoznala.
Judy.
Ale vždycky byla poměrně milá.
Díky, Lorno.
Zapomeň na strasti.
Odlož starosti, zažeň splín.
Zakřič aleluja.
Odlož starosti a připrav se
na den soudný.
No tak, odlož starosti.
Zažeň splín.
Díky. Promiňte.
Ahoj.
Slunce svítí. No tak, odlož starosti.
Ahoj.
Co tu děláš? Jak ses dostal…
Dobré chování.
No jasně.
- A věděl jsem, kde tě hledat. - Jak to?
Judy mi poslala pozvánku.
- Co? - Jo.
- Kdy? - Před pár týdny.
Je tady?
Myslím, že je.
Odlož starosti
a připrav se.
A připrav se.
A připrav se
na soudný den.
Tolik se toho napsalo o ztrátě milovaného člověka.
Spisovatelka Jamie Anderson řekla:
„Zármutek je vlastně láska.“
Zármutek je jen láska bez domova.
Takže se scházíme tady.
Říkáme tomu Kruh zármutku z určitých důvodů.
Jednak doslova sedíme v kruhu,
ale hlavní je, že zármutek nemá konce.
Pokračuje dál a dál.
A dál a dál…
Jasně. Pochopili jsme.
Ale je také důležité si uvědomit, že se ztrátou přicházejí nové začátky.
A když už jsme u začátků, zdá se, že tu dnes máme nováčky.
To je pravda.
Tohle je má dcera Joey.
Ahoj, Joey!
Páni, ta je rozkošná.
Proč se nejmenuje Judy?
- Protože by to bylo divný, Lindo. - Ne, kdybys ji fakt milovala.
Tohle nepsala Rosamunda Pilcher.
Joey zní podobně jako Judy. Je to matoucí.
- Je to hezký. - Ty mateš.
- Ne. - Sama jsi zmatená.
Protože jsem ji pojmenovala Joey?
- Co když bude jednoho dne fluidní? - Jo.
Mami, hele!
Opatrně, Boope!
Henry Harding s dokonalým kufrem!
Není to klasika nadarmo. Máme tu mistra kufrů!
Vždyť ani pořádně necákl!
- Necákl jo? - Ne.
Co tohle?
A tohle?
- Já ti dám! - Ale ne!
Počkej! Ne. Omlouvám se!
Spi dál, Joey.
Ne.
Kam jdeš?
No tak! Dostanu vás oba.
Počkat! Time-out! Pauza!
Nech si toho!
Určitě se nechceš trochu osvěžit?
Ne, jsem v pohodě.
To je dobře, protože já taky.
Je úplně tuhá.
Jako poleno.
Máma ví, jak na to.
Páni.
- Nechci znít sentimentálně… - Pozdě.
Pravda.
Ale když Steve umřel, bál jsem se, že už nikdy nebudu šťastný.
Bylo to pro mě fakt těžký.
Ale když vidím svůj život teď…
Náš život…
Mám se líp, než si zasloužím.
No tak, to není pravda. Říkáš blbosti.
Udělal jsem spoustu chyb.
Stejně tě miluju.
A já tebe.
Fajn.
Jsi prakticky dokonalá.
Bože, znáš mě vůbec?
Ne.
Ahoj, jsem Ben Wood.
Zvláštní.
Co?
Právě jsem měla déjà vu.
Vždycky mě zajímalo, co za tím je.
To ti…
tvůj mozek připomíná, ať nezapomeneš.
To dává smysl. To si zapamatuju.
Bene?
Co?
Musím ti něco říct.
Překlad titulků: Anna Farrow