SPOJENÍ OSUDEM
4. DÍL
To kouzlo zabrat nemohlo.
Jak to víte?
- Myslíte, že mě zase odmítl? - Ne.
Jae-gyeong vás opravdu má rád.
A já
vás mám rád taky.
On mě má rád?
Pan Kwon?
Jak to víte? Řekl vám to?
Schválně ignorujete, co jsem řekl pak?
Co?
To přece není možný.
A přece se to stalo.
Bohužel ten člověk,
který vypil nápoj lásky, co jste vyrobila
z tohohle a tamhletoho,
jsem byl já.
Proč jste ho vypil?
Určitě jsem ho dávala na stůl Kwonovi.
Prošel jsem záznam.
Podívejte se sama.
To ne!
Proč jste mu to vypil?
Jste levačka. Copak to nechápete?
Vy jste taky levák?
Levou mám hezčí, ale nejsem.
Tak proč skleničku zvedáte levou?
S levou stranou mozku něco mám, proto mě pravačka občas bolí.
Kvůli tomu často používám i levou ruku.
A právě to se tehdy stalo.
Mimoděk jsem po skleničce sáhl levou a tu vodu jsem vypil.
Proč jste musel zrovna tuhle?
Tolik jsem se s ní nadřela!
A kouzlo se dá použít jen jednou!
Měla jste mu to podat diskrétně a s jistotou.
Jsem obětí vašeho špatného plánu.
Napravte to.
Proč bych měla?
Někoho jste zranila.
Článek 257, odstavec jedna. Napadení. Toho jste se dopustila.
Jako bych vás snad postřelila.
Však ano. Kulkou lásky.
Když mě nějaká zasáhne, buší mi srdce.
Nechci, aby se to při pohledu na vás dělo.
Ale
děje se to.
- Tak se ovládejte! - Nemám nad tím kontrolu.
- Jsem pod vlivem kouzla. - Na ty nevěříte.
Po jednání jsem vás pozval na výlet.
Proč bych to tak zničehonic dělal?
Když jste řekla, že v autě spát nebudete,
ale stejně jste odpadla,
sklopil jsem clonu, abyste se vyspala.
Proč bych najednou byl tak pozorný?
Když jste se v těch bílých šatech otočila,
přišla jste mi hezká.
A navíc, když jste byla s Jae-gyeongem,
žárlil jsem.
Nebýt pod vlivem kouzla, nikdy bych to neudělal.
Nemyslíte?
Netvařte se tak.
Poskočilo mi srdce.
Sakra.
Nemám čas po vás bláznit.
Mám trpět a kvůli osobním záležitostem
si moc nevyskakovat.
Tak to kouzlo zlomte.
Ale jak?
Fakt myslíte, že jsem čarodějka?
Raději něco vymyslete.
Protože bych kvůli tomu mohl začít žárlit
a plést se mezi vás a Jae-gyeonga.
Kruci. Co mám dělat?
Já z toho zešílím!
Co mám dělat?
No jasně.
A co vy? Je vám líp?
Nevím.
Tak se zamyslete.
Čarovala jsem jen dvakrát.
Kouzlo lásky zabralo, ale to léčivý ne.
- Dává to smysl? - Myslete.
Kouzlo lásky bylo první. Léčivé jste seslala pak.
Tak jaké je pořadí?
Fajn. Promluvíme si, až se vyléčíte.
Když dokážete, že to vaše zabralo,
uvěřím, že zabralo i kouzlo lásky.
Vyhýbáte se zodpovědnosti?
Fajn.
Když myslíte.
Jo.
Co je zase?
Podívejte.
Nemůžu hýbat nohama.
Protože mi chybíte.
Jak vysvětlíte tohle?
Krucipísek.
Ne…
Jen si běž.
Tak jdeme, Sin-yu.
Sakra.
Mělo mi to dojít, když se nazval štěnětem.
Je zlej jako pes.
Mele blbosti.
Co udělám
s tím svrběním?
Jae-gyeong vás opravdu má rád.
Je to kvůli tomu, že mě má rád?
Chtěl jsem se sejít,
protože mě něco zajímá.
Proč mě máte ráda?
Ještě když jsem pracovala na obvodě,
jednou jsem šla zkontrolovat psí útulek.
Někdo si stěžoval, že psi štěkají moc nahlas.
Viděla jsem vás tam.
Vedoucí mi řekl,
že tam dobrovolničíte už dlouho.
Oklamal vás předpoklad,
že ten, kdo má rád zvířata, je dobrý člověk.
Ale víte vy co?
Zvířata opouští i ti, kteří je mají rádi.
Často si přeju…
abych neměl rodinu.
K opuštěným psům jsem laskavý,
ale ke své rodině jsem chladný.
Možná vypadám v pořádku,
ale uvnitř nejsem.
Kdybych takový nebyl,
měl bych z vašeho vyznání
vážně radost.
Ale neměl jsem. Už jsem takový.
Tak si najděte někoho lepšího.
Najděte si někoho lepšího.
Myslela jsem, že jste dokonalý.
Ale jste osamělý.
Gi-dongu.
Přijdu vám osamělý?
Ano.
Vypadáte hodně osaměle. Sálá z vás taková aura.
To se stává, když dlouho s nikým nechodíte.
Měl jste si začít s Hong-jo.
Je pěkná. Byla by dobrá partie.
OTEC
Máme už datum zahájení prací v Onjeongu?
- Ještě ne. - Tak si prosím pospěšte.
OTEC: JESTLI TO NEZVEDNEŠ, JEDU NA RADNICI.
Já věděl, že se do tebe zamiluju.
Hned, jak jsem tě uviděl.
Do koho?
Proč tu lidi nemají vychování?
Tvrdíte, že nemám vychování?
Říkám to proto,
že neumíte klepat.
Proč nezaklepete, než vstoupíte?
Dělejte to, prosím.
Nechci.
Ty službičky, co jste mi slíbil, když vám řeknu, kam šel pan Kwon.
Jednu teď využiju.
Bude to neklepací propustka.
Chcete to vyplýtvat na tohle?
Je to moje volba.
A dobře si promyslím, kdy si řeknu o zbylé dvě.
K tomu datu zahájení prací v Onjeongu…
Kdy máte čas?
Kdykoli.
Jak se má
pan Kwon?
Měl dnes dobrou náladu?
Ne.
Položil mi divnou otázku. Jestli mi přijde osamělý.
Řekl jsem mu, ať si začne s Hong-jo…
Do toho se nepleťte! A? Řekl, že to udělá?
Podle mě ne.
Pořád vypadal osaměle.
Takže se nic nestalo.
Kam jdete?
Přiznat se.
Su-jeong a Sae-byeol mají na starosti les.
Ano.
Jsou to rozsáhlé pozemky a žádají si velký rozpočet.
A co ty?
Tento týden musím na hoře Onju přeznačkovat stromy.
Do příštího zkontrolovat dětská hřiště
a připravit ohňostroje a…
Máš toho hodně.
Když jsem tu nebyla,
šikanoval tě pan Gong?
Ne.
Tebe jsem se neptala.
Ptala jsem se Hong-jo.
Ne. K ničemu nedošlo.
Půjdu do pracovní skupiny podléhající přímo starostovi.
Seo-gu, věnuj více pozornosti dělbě práce.
A ještě jedna věc.
Na mém oddělení vyvrhelové nejsou.
Starejte se o sebe, mějte se rádi a pomáhejte si.
To je vše.
Děkujeme.
Sin-yu Jang, právní poradce.
To je pro vás.
Proč jste nám je přinesl?
Abych se přiznal.
To já zničil tu květinovou výzdobu, kterou váš tým připravil.
- To jste byl vy? - Ano.
Byla to nehoda,
ale přidělal jsem vám práci.
Omlouvám se.
Pohoštění jste nám nosit nemusel.
Děkujeme.
Vypadalo to, že Hong-jo je v týmu obětí šikany.
Bál jsem se,
že kvůli mé chybě ji začnete šikanovat ještě víc.
Byla to jen a jen moje chyba.
Hong-jo za to nemůže.
Jen aby bylo jasno.
Chápu.
Hong-jo, můžeš jít.
Zbytek tu zůstane.
Dobře.
Jak jste jim to mohl říct? Budu to mít ještě horší!
Já taky.
Chráním přírodu,
ale koupil jsem kávu v kelímcích, a k tomu srdíčkové sušenky.
Nikdy nikomu nelezu do zadku, ale trochu jsem se uklonil.
Proč bych se takhle ztrapňoval?
Kvůli tobě.
Myslíš, že to chci?
Kvůli tomu kouzlu svoje pocity neovládám.
Počkat. Proč mi najednou tykáte?
Abychom si byli blíž. Mám pocit, že už jsme.
Seberte se!
Chodíte s Na-yeon!
- Rozešli jsme se. - Cože?
Proto je to bolestivé.
Řekl jsem, že mám trpět a moc si nevyskakovat.
Mému mozkovému centru emocí
by měl vládnout Smutek.
Ale ona si tam řádí Radost. Proč? Kvůli tobě.
- To je šílený. - To já tu šílím.
Jedu na vlně noradrenalinu, serotoninu a dopaminu.
Mozek je vylučuje kvůli tobě.
Nejste jediný.
Pan Gong to musel vypít taky.
Takže mě teď určitě má rád.
Nejspíš si jen loknul.
Já vypil celou sklenici. Osudná dávka, být to jed.
Proto mi je tvoje láska osudná?
- Nežertujte. - Myslíš, že žertuju?
Co mám dělat?
Nevyčítej si to. Pak mi to taky rve srdce.
Pusťte mě!
Já to neudělal, abych tě mohl držet.
Ne.
Asi jsem to udělal, abych tě mohl držet.
Vidíš? Nenávidím se za to. Co s tím uděláš?
Zlom to kouzlo. Jakkoli. Prosím.
Mám super nápad.
Pijte hodně vody.
Když ten nápoj lásky vyloučíte,
budete zas normální.
To mě nenapadlo. Nejsi ty geniální?
Pokusím se.
Dobře. Pokuste se.
Já už půjdu.
Pojď se se mnou napít.
Půjdeš se se mnou napít?
Chtělas se mnou jít do čajovny!
Seber se.
Sin-yu
je nemocný.
Určitě to s tím rozchodem nemyslel vážně.
Já to tušila.
Slyšela jsem drby
o dědičné nemoci.
Sin-yu řekl,
že jsem ten nejsobečtější člověk na světě.
Nejspíš měl pravdu.
Neomaleně tě požádám o laskavost.
Chci,
abys po jeho boku zůstala.
Měl jsem je dovézt až zítra. Pardon.
To nevadí. Aspoň je zkontroluju s předstihem.
Jen běžte.
Děkuju.
- Odnesu je. - Já to udělám.
Běžte. Nechcete přece zmeškat porod.
- Dobře. Děkuju. - V pohodě.
Co to děláte?
Pomáhám ti.
Kam s nimi? Do haly? Na odbor zeleně?
- Dejte to sem. - Odnesu ti je.
Kruci.
Pomůžu ti.
Udělal jste to schválně, že jo?
Jo. Asi to bylo schválně, abych mohl být s tebou.
Fakt mi nemusíte pomáhat.
Co si pomyslí ostatní, když nás uvidí?
Že jsem hodný, milý a pozorný právník.
Ale to nechci. Takový chci být jen k tobě.
Pil jste pořádně?
Asi jste ten lektvar ještě nevyloučil.
Měl jsem pět káv a pět litrů vody.
Na záchodě jsem byl 32krát a došel jsem k tomuhle.
Jsem pod vlivem kouzla
a to se močí vyloučit nedá.
A to léčivé kouzlo asi taky zabralo.
Podívej. Ruku mám v pořádku.
Myslím, že nemoc se zhoršila.
Přesunula se vám do hlavy.
Mám obavy. Běžte k lékaři.
Vlastně jsem tam
zrovna chtěl.
Ale nejdřív
bych si rád odskočil.
Promiň, že jsem ti nepomohl.
Co je?
Nemůžu pohnout nohama,
i když příroda volá.
Chci s tebou zůstat déle.
Co to máte s očima?
Co s nimi?
Vyzařují lásku?
Madam!
Jsi doma.
Tolik jste mi chyběla.
Bez vás jsem byla hrozně osamělá.
Takže vy tenhle dům prodáte?
Ne.
Pronajmu ho.
Neboj.
Protože bydlíš nahoře,
řekla jsem, že chci jen důvěryhodného nájemníka.
Jsi smutná?
Snad si brzy někoho najdeš.
Copak na radnici není někdo fajn?
Je.
Ale neodhadnu, co si ten fajn chlap myslí.
A ten, co tak fajn není, mě pořád okatě pronásleduje.
Jsi žena.
Nejlepší je najít si muže, co tě má rád.
A já vás mám rád taky.
Netvařte se tak.
Poskočilo mi srdce.
Nemůžu pohnout nohama.
Protože mi chybíte.
Vyzařují lásku?
Z toho mám husí kůži.
Nejste unavený?
Tomuhle keři se taky říká šácholan Sieboldův.
Moc hezky voní. Jako květinový čaj.
To znáte názvy všeho, co tu roste?
Tak schválně.
Dřín lékařský, dub,
dřín japonský, pukol a buk.
Pane.
To není buk.
To je Meliosma.
Aha.
Buk nebo nebuk.
Vypadají skoro stejně.
Proč je takový hnidopich?
Pane.
Hledáte tohle?
Ta je vaše, že?
Ano. Kde byla?
Tamhle.
Pořád něco zapomínáte.
Nenapil se
toho nápoje lásky náhodou i on?
Víte,
hodně mi připomínáte moji ženu.
Měla ráda květiny. Tak jsme si založili květinovou zahradu.
Ale pak umřela.
Kruci.
Musím vás uvádět do rozpaků.
To nic.
Moc dobře vím, jaké to je, když vám někdo moc chybí,
ale nemáte nikoho, s kým byste si o tom promluvil.
Čím smutnější příběh, tím víc se vám uleví, když ho sdílíte.
Když budete potřebovat, klidně přijďte za mnou.
Vyslechnu vás.
Ulevilo se mi už tím, že jste to řekla.
- Dobrou chuť. - Díky.
Dobrou chuť.
Kdo je?
Ty jsi ale bídák.
Povýšení ti nepokazila Hong-jo.
Stejně bys ho nedostal.
Jsi líný a vyhýbáš se problémům.
Kdybych vzala všechny chyby, co na úřednících nesnáším,
daly by dohromady tebe.
Proč nejdete domů?
Vy i pan Gong ještě pracujete.
Klidně běžte. Nás si nevšímejte.
Když máte hotovo, můžete jít.
- Dobře. - Tak jo.
Děkujeme.
Něco ti řeknu, když podle paní Maové tu vyvrhele nemáme.
Říká se jí „paní Mrchová“.
Nech toho. Nedělej ze jmen přezdívky.
Jestli je Maová „paní Mrchová“, je pan Ha „pan Haha“?
Já jsem pan Gong.
To můžu být „King Kong“.
Nechci, ale klidně mi tak říkejte.
- Nashle. - Nashle.
- Díky. - Díky!
Nechceš skočit na skleničku?
Mějte se.
Dělají, jako bych se pokadil.
ÚVĚROVÉ DRUŽSTVO SHINMOK
Ahoj, Hong-jo!
Dobrý den.
Mám nájemníka.
Solidní člověk.
Dokonce i majiteli se líbil.
Je vysoký a pohledný.
Vypadá, že bude i milý.
Jestli s ním skončíš, měla bys mi poděkovat.
To se asi nestane.
Jak znepokojující.
Pardon.
Někdo mě sledoval.
Počkej tu.
Vážně mě někdo sledoval.
To dělat neměl.
Odteď tudy nechoď.
Ztratila jsem mobil.
Šel byste se mnou?
Jistě.
Bylo to asi někde tady.
Co se stalo?
Rozsvítil jsem ti.
Co takhle to udělat obráceně?
Obráceně?
Ano.
Zapracovat nejdřív na nebezpečných oblastech.
To je výborný nápad.
Můj zeť nikdy nezklame.
Už jsi pravý radniční právník.
Zneužil jsem svoji moc a zařídil tu osvětlení.
Potíž je, že se nerozsvítily jen lampy.
Jasně září i moje srdce.
Mihotá se.
Tady je!
Uf. Displej je celý.
Displej možná celý je,
ale moje srdce ne…
Co to děláte?
Vraťte mi ho.
Na co tam koukáte?
Proč tam máš takové šaty?
Kvůli školnímu představení.
Tu tvář jsem už viděl.
Nikdy jsem tě nepotkal, ale tu tvář znám.
Jak to myslíte? Potkali jsme se ve svatyni.
A teď se vidíme zase.
Už chápu, proč byl ten sen tak příjemný.
Líbil se mi kvůli té tváři.
To oblečení bylo z éry dynastie Joseon.
I tehdy jsem byl urozený.
Tys vypadala, že jsi z nižší vrstvy.
Jako malou jsem tě nikdy neviděl.
Ale stejně ses mi tak objevila ve snu.
- Převezmi za to zodpovědnost. - Za co?
Chci trpět a moc si nevyskakovat.
Ale nemůžu.
Po rozchodu bych měl trpět jako zvíře,
ale kvůli tobě jsem rozechvělý láskou.
Když bdím, myslím na tuhle uličku.
Když spím, zdá se mi o tvém mladším já.
Jsi za to odpovědná.
Pojď se mnou.
Kam? Takhle pozdě.
Hong-jo, to je strašlivě
skvělý nápad. Kam?
Zjistit, jak to kouzlo zlomit.
Aha.
Jasně. Měli bychom ho zlomit. Jistě.
Ale já ho lámat nechci. Jdeš špatně…
Ale jo, jdeme se projít.
Jste tu moc brzy.
Je po deváté. Nejsme tu brzy.
Měla jsem přijít, hned jak mi ji dal. Promiňte.
Mám dotaz.
Vážně ta kouzla z knihy fungujou?
Podívej se na mě. Copak to nepoznáš?
Jasně, že fungují.
Máte pro mě něco?
Ne. Spěchala.
Dala byste si tohle?
Tohle.
Jsi hodnější než on.
On je bezohledný.
Skupinové věštění nedělám.
Sin-yu, ty první.
A pak ty, Hong-jo.
Vyrobila nápoj lásky, aby očarovala jiného muže.
Ale vypil jsem ho já.
To není dobré.
Nechci v její přítomnosti cítit to chvění. Ale děje se to.
Nechci. Ale svoje tělo neovládám.
A možná ani svoji mysl.
Každopádně je to naléhavé.
Řekni, jak to kouzlo zlomit.
Já to ale nevím.
Mně ta skříňka nepatří.
Žena, které podle tebe patří, to taky neví.
Opravdu?
Pak s tím nic nenaděláme.
To se mi ulevilo.
Já to kouzlo lámat nechci.
Vidíš to? Co s tím uděláš?
Nemám čas.
Co když se do ní
zamiluju doopravdy?
Ty nad tím nemáš žádnou moc.
Vše záleží jen na ní.
- Co říkala? - Nic s tím nenadělá.
Všechno prý závisí na tobě. Tak se snaž.
Musíš zjistit, jak to kouzlo zlomit.
Zmáčkni ji, když bude třeba.
Povím jí, co jste mi teď řekl.
Ne. Tak jsem to nemyslel.
Když mluví, je rozkošná.
A ještě rozkošnější je, když běhá.
Seber se, Sin-yu!
Je moc dobré.
Poprvé po dvou letech piju.
Odnes si to. Nechci dostat vynadáno.
A příště přines sodžu.
Tak jo.
Přinesu ho v obří lahvi, ať to nepoznají.
K řece to tentokrát nenos.
Tvůj otec tam není.
To všechno vy vidíte?
Zachránil dva životy. Bude požehnaný.
Nebuď tak zdrcená.
Dobře.
Tak jo. Proč jste mi tu skříňku dala?
Protože jsi vyvolená.
A co Sin-yu?
Těžko se tomu věří,
ale co ten nápoj vypil, je fakt nějaký divný.
Prý mě má rád a buší mu srdce.
Dokonce se rozešel s přítelkyní.
Trápí mě to. Možná za to může to kouzlo.
Jde to nějak zvrátit?
Existuje jen jeden způsob.
Jaký?
Zjistilas něco?
Nevím.
Co nevíš? Jak na to?
Nechci to říkat.
Víš, jak na to, ale nechceš to říct? Proč?
Neodvažuju se to vyslovit.
Já to věděl.
Vím, jak ho zlomit.
Polibkem.
Žabí princ, Kráska a zvíře,
Sněhurka i Shrek.
Všechny kletby se dají zlomit polibkem.
Polibek to není.
PEČOVATELSKÝ DŮM NURI
Když to není polibek, ale nemůžeš to říct, mohlo by to…
Nevím, na co teď myslíte, ale není to nic takového.
Běžte se domů vyspat.
- Kam jdeš? - Na autobus.
Přijeli jsme spolu. Proč odjíždíš sama?
Chci být sama.
Nechci být s vámi.
Myslíš, že to dělám, protože s tebou chci být?
Ano. Dělám to proto, že s tebou chci být.
Nastup prosím ke mně do auta.
Nedívej se na mě těma třpytivýma očima.
Nedívej se na mě
nejkrásnější tváří na světě.
Tak hezká nejsem.
Já vím. Ale pro mě jo.
Červenáš se přece jen před někým, koho máš ráda.
To není proto, že vás mám ráda!
Cítíš teď přesně to samé, co já.
Mysl a tělo se oddělí
a hemisféry mozku nejsou synchronizované.
Jako bys v Superstar zpívala árii.
Jestli máš svědomí
a smysl pro zodpovědnost,
nech mě tě aspoň odvézt domů.
Udělej pro mě něco.
Prosím, nechoď mi do snů.
Ne.
Prosím, choď mi do nich.
Ať tě vidím, i když sním.
Prosím.
Choď do nich. Prosím, nechoď.
Choď. Nechoď.
Seber se, Sin-yu.
ŠAMANKA AENG-CHO Z DYNASTIE JOSEON BYLA ROZČTVRCENA.
První takovou knihu napsala Aeng-cho.
Byla to skutečná osoba.
PŘIKÁZÁNÍ
„Kouzlo se jen tak zvrátit nedá.
Pokud se o to pokusíš,
stihne tě neštěstí.“
Proč mi neřekne, jak to udělat?
Co nemůže vyslovit, když nejde o polibek?
EUN-WOL
Cos Hong-jo řekla?
To už nevím.
Nedělej hloupou.
Je to jen pár hodin.
Když mými ústy promlouvá bůh, často si nepamatuju, co jsem říkala.
Lžeš.
Sloužil jsi někdy nějakému bohu?
Nesloužil.
Neobtěžuj stařenu.
Když jsi tak zvědavý, zeptej se jí.
To můžu?
Ale ne teď.
Fajn.
Mrzí mě, že jste se zranil. Nemůžeme za to,
že schody byly mokré…
To jste kurva hluchá?
Schody byly mokrý!
A já upadl. Co to melete?
Nevím, proč byly mokré, ale…
Nasrat!
Jak se opovažujete mi odmlouvat?
Ocenila bych, kdybyste přestal nadávat…
Kdo by v takový situaci nenadával!
Jakou máte funkci?
Jak se opovažujete jí nadávat?
Přesně proto jste v parku upadl.
Kdo jste? Jak se jmenujete?
Jak se jmenuju?
Manažerka Eun-yeong Maová, odbor tvorby zeleně.
Alias paní Mrchová.
Cože? Mrchová?
Tak to vás chci teda vidět.
Chcete mě vidět?
Výborně. Protože já vás taky.
Co? Super.
- Půjdu si to s váma rozdat. - Já ne.
S opilci se do křížku nepouštím.
A víte vy co?
Hovor je nahráván.
Zavěsil.
Volal už třikrát.
Jestli ještě zavolá, nebav se s ním
a přepoj mi ho.
Dobře.
Gongu.
Na slovíčko.
Když tvým podřízeným někdo nadává,
máš tam být a bránit je.
Od rána se poflakuješ,
celý den pospáváš,
koukáš do mobilu a pak jdeš domů.
Děláš si srandu?
Musel jsem si něco zařídit.
Na radnici pracuje víc než 2 000 lidí.
Každý si potřebuje něco zařídit.
Místo aby sis stěžoval, že tě nepovýšili,
zamysli se nad sebou
a zjisti proč.
Nebo tě přeloží někam daleko.
- Omlouvám se, ale… - To bys měl.
Ne. Někdo mi volá.
Seo-gu Gong.
Ano.
Jasně.
Pojďme někam jinam.
Pořád jsme v práci. Pusť mě!
Stůj. Kam jdeš?
To jdeš zase do restaurace?
- On je zažaloval za nenávistné komentáře? - Ano.
Žalobu podala třetí strana,
tak jsem to nechal prověřit.
Sesbíral spoustu důkazů.
Nebude s tím problém.
Ti, kdo napsali…
Nebudu je žalovat.
Nechci je trestat.
POLICEJNÍ STANICE ONJU DONGBU
Tisíc stran nenávistných komentářů?
To jsi nespal
- kvůli tomuhle? - Jo.
Proč bys takovou zbytečnost dělal?
„Zbytečnost“?
Psali, že tě podvedl,
protože jsi ošklivá.
A že jsi otěhotněla a do chomoutu ho dotáhla.
Tohle vídám každý den.
- Jak můžeš být tak klidná? - Nech je.
Proč se o mě zajímáš?
Copak jsem cizí?
Jsi.
Jako můj muž, se kterým jsem 20 let žila.
Nejsi pro mě nic.
Pracujeme spolu už 21 let!
Pořád jsem nic?
Jo.
Hong-jo Leeová, tým údržby parků.
Hned?
Dobře.
Co se děje? Zase on?
Ne, někdo jiný.
Květiny v parku
jsou prý zvadlé. Mám to jít zkontrolovat.
Jinak to nahlásí
státní správě. Mrhání penězi z daní.
Jsou dny, kdy má člověk kupu stížností.
Prostě chytíš jackpot.
Děsivý.
Vždyť zvadlý nejsou.
Jsou úplně v pohodě.
A tahle?
Ta teprve začíná kvést.
To není ona.
To vy jste si stěžoval?
Podívej.
Tahle květina vadne,
protože tě nemohla vidět.
Leda kulový.
Vypadá super.
Takže já ti taky přijdu super?
To se mi ulevilo.
Snažil jsem se, abych se ti zalíbil.
Běžně se sprchuju deset minut.
Ale dneska skoro půl hodiny.
Víc než půlhodinu jsem si vybíral oblečení.
Dokonce jsem se navoněl.
Nevím, jakou vůni máš ráda,
tak dřevitou vlevo
a citrusovou vpravo.
Která se ti líbí?
V práci byl dneska fofr.
Musíte mi tohle dělat?
Taky to nechci.
Rozešel jsem se s přítelkyní, se kterou jsem byl dva roky.
Nemůžu milovat tebe.
Jako bych si na pohřeb vzal havajskou košili.
Prozraď, co ti Eun-wol řekla.
Jak to můžu zvrátit?
Neřekla mi, jak ho zlomit.
Tak co teda?
To vám nepovím.
- Jdu. Mám práci. - Já taky.
Nevidíš ty papíry, co držím?
Potřebují mou radu, jak zaplatit stálý výbor.
Podle jakého zákona bychom měli výši platu určovat.
Jejich názory se různí.
Nevím, kolik normálně úředník dostává.
Musím si všechno zjistit.
Ale nejde mi to.
Proč?
Kvůli tobě.
Protože chci zjišťovat věci o tobě.
- Nahlásím vás auditorům. - A já jim řeknu pravdu.
Líbil se ti Jae-gyeong, tak jsi seslala kouzlo lásky.
Ale odskákal jsem to já, protože jsem seděl hned vedle.
Udeřit nesmíš nikoho. Ani květinou.
Ale já dostal zásah kouzlem.
Jsem oběť.
Vážně chcete, ať vás udeřím?
Všude je spousta svěžích a krásných kytek.
To jako vážně?
Nechoďte za mnou!
Kam jdeš?
Bouchlas mě vpravo. Ještě vlevo!
Kam utíkáš?
Udělala jsem sušenou rybu. Ty ji nechceš?
To kvůli
Na-yeon?
Stalo se mezi vámi něco?
O to nejde.
Tak povídej.
Co se stalo?
Jenom…
Chci něco vědět, ale ona mi to nechce říct.
Když ti to neřekne,
zahrajte si hádanou.
Nekoukáš na telku?
Hádaná.
„Nemůžu vystát život s tvým tátou?“
TJS.
To je správně?
Vidíš?
Rozumíš i beze slov.
Řekni, ať ti napoví.
Děláš si srandu?
On to myslí vážně.
Neumíš číst v lidech.
„Nastěhoval jsem se dolů.
Rád vás poznávám.
Chci pěstovat květiny.
Řekněte, jestli máte nějakou oblíbenou.“
Je milej.
A ten koláč je dobrej.
GROOT
- Co chcete? - Co dál?
Tolik se mi stýskalo, že ti volám…
- K věci. - Hádaná.
Cože?
Nechceš mi to říct.
Tak mi to řekni tělem.
Napověz mi.
Moc toho neřekla.
O tom rozhodnu já.
Jestli mi nenapovíš,
možná se vydám k tobě domů.
Fajn. Napovím vám.
Nám dvěma
to nevyjde. Je to X.
- To gesto dělal E.T.? - Špatně.
Ty a já. My dva.
Modlíme se a děkujeme.
Špatně.
Třetí a poslední šance.
Tak už žádná hádaná. Řekni mi počáteční písmena.
Fajn. Ale pokud se zase zmýlíte, už mě neotravujte.
Nebudu. Teda, dobře.
Fajn.
VONRPT
Co to děláte?
Sin-yu mě požádal o pomoc
s vyřešením hádanky.
VONRPT
Není to až moc těžké?
Jak to vyřešíte?
Jaká je za to
odměna?
Zlomím kletbu?
Cože?
Tak hádej.
Jsem v tomhle dobrá.
Velmi otravný nádiva
rozbil psí talíř?
Rozbil psí tác.
Rozbil prima telku.
Rozesmál plavecký tým.
Co to může být?
Květiny seženu.
Znám majitele květinové zahrady.
Díky za koláč.
Už si nemáme co říct.
Dal jsem ti zálohu na dům.
To je můj poslední dárek.
Ne.
Už nemůžu dál.
Změním si číslo.
Sakra.
Hong-jo?
Dobrý den.
Jsem Hong-jo a bydlím nahoře.
Gratuluju, že jste se nastěhoval dolů.
Není tohle osud?
Jo!
KVĚTINY SEŽENU. DÍKY ZA KOLÁČ.
To nebylo japonsky.
Ty japonsky umíš?
Určitě jo.
Dej mi ještě tři dny.
Tohle nevyřešíš ani za měsíc.
Tumáte.
Tohle tu nechala vaše přítelkyně.
Promiňte.
Ale já jí to předat nemůžu.
Chápu.
Jak to myslíš? Proč jí to nemůžeš dát?
Rozešli jsme se.
Hrozně za tebou pálila! Opouští tě kvůli té nemoci?
To bych do ní teda neřekl.
Neví o tom.
Zbláznil ses?
V těžkých časech potřebuješ oporu.
Jenom bych jí tím ublížil.
Fakt se snažíš vypadat nad věcí?
Nejsi nad věcí.
Jsou to jen silácký řeči.
Co vás sem takhle ráno přivádí?
V noci jsi za mnou byla.
Chodit mi každou noc do snů je nezdvořilé.
Mně do snů chodí Timothée Chalamet.
Mám mu napsat, že je nezdvořák?
Nedělej si srandu.
Myslím to smrtelně vážně.
Vynořilo se něco osobního.
Musím to kouzlo zlomit.
Jestli to neudělám,
možná skončím jako parchant, co chodí s jinou,
i když mi záleží na tobě.
Když tu hádanku vyřešíte, nebudete chtít přijít.
Tak už mi to prozraď.
Říkal jste, že ji vyřešíte sám.
A když ne, slíbil jste, že mi dáte pokoj.
Držte svoje slovo.
Kam jdeš?
- Na schůzku. - S kým? S Jae-gyeongem?
Teď už s ním na rande chodit nemusím.
Proč ne?
Jak to myslíš?
Řekni, co tím myslíš!
Zlomení kouzla…
- Dobrý den. - Jak se vede?
Karta se nenačetla.
Proč ne? Je to dobrá karta.
Kartu nelze použít.
- Tak honem. - Hong-jo.
Přiložit a sednout.
Musíme jet.
Hong-jo.
Můžeme už jet?
Pardon.
Sledoval jste mě?
Ne.
Vlastně ano. Sledoval.
A musela jsem za vás zaplatit.
Nechápej to špatně.
Mám zlatou kreditku.
Vidělas tu řeku?
Byla moc hezká.
Ticho.
Kam jedeme?
Řekla jsem ticho.
Co se děje?
To pořád řešíš tu jízdenku?
S kým máš rande?
S racky?
Přestaňte mě pronásledovat.
Copak nejsem lepší než racci?
Se mnou si aspoň popovídáš.
Ví o tom Na-yeon?
Co?
To ses sem trmácela napít?
To jsem doteď
tvoji smrt nikdy pořádně neuctila?
Vždycky jsem chodila k řece,
protože jsem nevěděla, že jsi tady.
Řekla mi to až ta paní.
Vážně tu jsi?
Musí ti být zima.
Tati.
Už jsem na to…
přišel.
- Vaše osudy… - Vaše osudy…
- …nejde rozdělit. - …nejde rozdělit.
Přijmi to.
VONRPT
SPOJENÍ OSUDEM
Nerozdělitelné osudy normálně znamenají lásku.
Ale tohle pro nás neplatí.
Tak jsme se rozhodli s tím bojovat.
Nevím, co je to skutečná láska.
Moje mysl a tělo se rozcházejí.
Bylas dnes v paláci Changdeok?
Prosím, nechoď mi na oči.
Proč mi to děláte?
Nebojte.
Tohle nejsou pravé pocity.
Překlad titulků: Markéta Klobasová