SPOJENÍ OSUDEM
Už jsem na to…
přišel.
Vaše osudy…
- …nejde rozdělit. - …nejde rozdělit.
Přijmi to.
5. DÍL
To místo není pro vás.
Nerada jíš sama. To budeš večeřet sama i tady?
Jak jste se stal právníkem?
Nepoznáte jemné náznaky?
To místo není pro vás.
Tak pro koho?
Pro tátu.
Dnes je výročí jeho smrti.
Upřímnou soustrast.
Máte vybráno?
Ano. Velkou porci grilovaných mušlí,
kilo surmovek a lahev sodžu.
Jémine.
Pro dva je toho hromada.
To nevadí, máme to pro tři.
Aha.
Dobře.
Hned vám to přinesu.
Děkuju.
Díky, že se mnou uctíváte jeho památku.
Proč nepijete?
Budu řídit.
Vždyť tu nemáte auto.
Podle mě je nezdvořilý památce nepřipít.
Zvládneš moje opilecké chování?
Co děláte?
Opakujete se?
Spíte, kde zrovna upadnete?
To lidi považují za milé.
Netvrďte,
že líbáte kohokoli, kdo je zrovna po ruce.
Kdo ví?
Třeba jsem ještě nebezpečnější.
Momentálně se kvůli tomu kouzlu neovládám.
A když se ještě napiju…
Nepijte.
Já vlastně nevím, co jako opilý dělávám. Nikdy jsem nepil.
Vy jste nikdy nepil?
To jako
nikdy v životě?
Kecáte. To není pravda.
Proč…
Je to děsně dobrý.
Musíte být na hlavu. Nechápu…
To kvůli tý vaší nemoci?
Máme ji v rodině.
Nevyhnula se nikomu.
Otec si myslí, že za to může kletba.
Nechtěl jsem to poslouchat, tak jsem nepil.
I boháči mají svý problémy.
Chudáčku. Jakej nudnej život žijete.
Jak tvůj táta umřel?
O sobě se bavím jen s přáteli.
O sobě člověk nemluví s přáteli.
O sobě mluvíš, když si chceš nějaké udělat.
- Už jsou. - Opatrně.
Opaříš se. Udělám to.
Tati!
Vždycky jsi mi říkal,
že nejlepší je mít stabilní práci.
Tak jsem se stala úřednicí.
Nemusíš se o mě bát.
A…
Fakt jsem si tentokrát chtěla přivést i kluka.
Ale sledoval mě nějakej divnej chlápek.
Co to děláš?
Pozdrav.
Nejsem její kluk.
Ani divnej chlápek.
Ale…
jsem její osud.
Podle všeho.
Přišel jsem na to.
„Vaše osudy nejde rozdělit.
Přijmi to.“
Nemohlas mi to říct, protože ti to bylo líto, že?
Nerozdělitelné osudy normálně znamenají lásku.
Dá se předpokládat, že to kouzlo možná nikdy nezlomíme.
A já tě budu muset s bušícím srdcem pronásledovat.
Co budeš dělat?
Jsem moc opilá. Měla bych jít.
Nebuď ke svému osudovému člověku
tak nezodpovědná.
Tvůj osudovej člověk.
- Není teď v Gangnamu? - Je.
Jel jsem až sem, abych svůj osud znovu svázal s ní.
Ale je to absurdní.
Předurčeni jsme si my.
Není to proto, žes to kouzlo seslala špatně?
Tak to není.
Tys vypil nápoj lásky, kterej nebyl pro tebe.
Já jsem oběť taky.
V prvé řadě jsi měla být opatrná.
Tys mi tu skříňku dal. Tys měl být opatrnej!
Musíme to vyřešit co nejrychleji. Převezmi za to zodpovědnost.
Sin-yu.
Přece svůj osud jen tak nepřijmeš.
Musíš se mu postavit.
Od toho přece osudy jsou.
Sin-yu.
- Chceš být mým osudem? - Ani náhodou.
Já tvým osudem taky být nechci!
Tak se budeme snažit se tomu postavit. Platí?
To dáme!
Dobře.
Vynasnažím se svému osudu postavit.
Já tvým osudem
taky být nechci.
Dobře. Chyť mě.
Jen protentokrát.
Sakra!
Pustil mě schválně!
Je hroznej!
Rudá ruka je lepší.
Hezky voní.
Ta dřevitá kolínská.
A právě proto…
se svému osudu postavit nemůžu.
Co to je?
Co? Krev?
- Rozumím. - Co se stalo?
- Hora Onju je plná krve. - Cože?
Nejdřív tam zajeď.
- Dobře. - Pojedu taky.
To tedy ne.
Je mi jasné, že se zmizíš poflakovat.
Říkalas, že se o ně mám starat. Je tam přece krev.
Může to být nebezpečné. Takže pojedu.
Jako její nadřízený.
- Tak já jdu. - Pojď.
- Co? Já… - Honem.
Proč… Kruci.
Neměli bychom zavolat policii?
Co když je to lidská krev?
Třeba je tu někde tělo!
Je slepičí.
Jak to víte?
Za mýho mládí se v restauracích kuřecí nepodávalo.
Chtělas kuře? Musela sis ho zabít sama.
A bylo to cítit úplně stejně.
Pane Gongu.
Není to jen tady. Tamhle je to taky.
Celkem jich bude víc než 200.
Je to sotva týden, co jsme je vyměnili.
Prostě je otři.
Kdyby to posprejovali, pochopila bych to.
Ale slepičí krev je dost divná, nemyslíte?
Jestli je to sprej,
vyčistit to nepůjde. Budeme je muset vyměnit.
Za celých 21 let jsem nic tak šíleného neviděl,
ale stejně jsem rád.
Proč? Můžeme je prostě otřít.
Všechny je vyfoť
a otři je, než někdo začne remcat.
Dobře.
- Máš vlhčené ubrousky? - Ne.
DŘÍN LÉKAŘSKÝ
Tak čím je otřeme?
Hezky voní.
Ta dřevitá kolínská.
Co ti tak trvalo?
Rychleji to nešlo.
O co jde?
O ty poškozené cedule.
Mělas to říct nejdřív mně.
Nahlásíte to?
Nejdřív se posaď.
Dobře.
Co je to tu cítit?
Všechno jsem vyfotila. Podívejte.
Říkám, ať se díváte.
Můžeme to nahlásit, že?
Nenahlásím to.
- Proč ne? - Poškodili 29 cedulí.
A vy už jste je dokonce otřeli.
Nemůžete kvůli tomu mrhat časem policie.
Tak proč jste mě zavolal?
Abych zjistil, jestli přijdeš.
Co?
Nemělas chodit. Říkalas, ať se svému osudu postavím.
Nemělas za mnou takhle přiběhnout.
To vy jste to neměl dělat.
- Hong-jo. - Co je?
Máš jedinečnou příležitost.
Není snadné se na mě dívat spatra.
Jak seshora vypadám?
Moje dlouhé řasy jsou prý okouzlující.
Proč mi to děláte?
Chci na tebe zapůsobit.
Jakmile je uvidíš, už na ně nezapomeneš.
To není poradce, ale mučitel!
Co ho kouzlem pro hezkou pleť proměnit v ženskou?
Ne, pak by byl ještě hezčí.
Kašlu na to.
PRÁVNÍ PORADCE
Co je to s tebou, Sin-yu?
Dej mi ještě tři dny.
Tohle nevyřešíš ani za měsíc.
Tumáte.
Tohle tu nechala vaše přítelkyně.
Promiňte.
Ale já jí to předat nemůžu.
Jak to myslíš? Proč jí to nemůžeš dát?
Rozešli jsme se.
Hrozně za tebou pálila! Opouští tě kvůli té nemoci?
To bych do ní teda neřekl.
Neví o tom.
Zbláznil ses?
V těžkých časech potřebuješ oporu.
Jenom bych jí tím ublížil.
Fakt se snažíš vypadat nad věcí?
Nejsi nad věcí.
Jsou to jen silácký řeči.
NA-YEON
Jsi hroznej!
Ahoj, Na-yeon. To jsem já, Wook.
Tady Na-yeonina kamarádka. Něco se jí stalo.
Co se jí stalo?
VEZMI
Je to dost nahoře?
Je to rovně?
Co vy na to?
Ne.
Měla bys to pověsit výš.
Ještě jsi tu neměl být. Není to hotové.
Co to má být?
„Vezmi si mě.“
Čekala jsem, až mě o ruku požádáš ty,
ale nakonec to udělám já.
- Na-yeon. - Už to vím.
Vím, jak moc jsi nemocný.
Pár dní jsem o tom přemýšlela.
Asi mám slabé chlapy ráda.
Vezmeš
si mě?
Nejde tu jen o nás.
Jestli to zjistí starosta,
bude proti.
Táta si tě nebere.
Bude to moje manželství.
Strašně moc tě miluju.
Nechci se tě vzdát.
Vše je velmi čerstvé.
Chutná vám?
Je to dobré?
Skoro jako bychom měli předsvatební rodinnou večeři.
To ne. Není to rodinná večeře.
Šla jsem sem bez přemýšlení,
protože mě pozval na večeři on.
Neměla by rodinná večeře být lepší?
A naplánovaná.
Jsou tu obě rodiny. Je to rodinná večeře.
- Na okolnostech nesejde. - Okolnosti jsou důležité.
Svatba je velmi důležitá unylost.
Kruci.
Pardon.
No…
Říká se „událost“.
Co?
Na-yeon, dala by sis ještě něco?
Co třeba víno?
Ani ne.
Vy ani Sin-yu nepijete.
Mimochodem, vždycky vám to moc sluší, maminko.
Ne tolik jako tobě.
Jez.
„Sluší?“
Byla jízlivá, že jo?
Ale nebyla.
Jsem rád, že ses jí líbila.
Co je to „velmi důležitá unylost“?
Jsi příšerná.
Spletla jsem se.
Jak tě mám někam brát, když mi akorát děláš ostudu?
Proč ostudu?
Přeříct se může každý.
To nebyl přeřek.
Jsi prostě blbá.
Až si zase vyjdeme, nemluv.
Blbost z tebe čiší.
DJB.
Já jsem podle tebe dutá jak bambus?
U takových věcí ti to pálí.
Vrať se do zábavního průmyslu.
V estrádách se díky svojí blbosti proslavíš.
Cože?
Na rande jsme už nebyli věky.
Ale hrozně mě to štve.
Proč?
To je ale kus.
- Všichni se na tebe dívají. - Je celebrita?
Na mě ne.
- Dívají se na tebe. - Kdo je to?
Jsou z tebe úplně vedle.
Na mě zírají žárlivě.
Ty kroje jsou hezké.
Že? Taky jsme si je měli půjčit.
Paláce miluju.
Určitě jsem bývala princezna.
A tady mám
sodžu!
Myslím, že jsem díky vám potkala tátu.
Tentokrát jsem jela k moři.
Cítila jsem, jako by stál vedle mě a díval se na mě.
Výborně.
A co Sin-yu?
Když řeknete, že něčí osudy nejde rozdělit,
lidi napadne osudová láska a tak.
Ale tohle pro nás neplatí.
Tak jsme se rozhodli s tím bojovat.
Musíš být ve střehu.
Cítím z tebe krev.
Jste dobrá!
Před pár dny jsem krev viděla.
Slepičí.
Moc se mi to líbí.
Když se usmíváš.
Počkej.
MATKA
Někdo mi volá. Vyřídím to.
Ano, mami?
Jsem s Na-yeon.
Jsi naštvaná?
Ještě ti zavolám.
To je Sin-yuovo auto.
Zase jste tady.
Říkal jste, ať za vámi neběhám.
Ale vy jste doběhl za mnou.
Neměl jsem na výběr. Musím si něco ověřit.
- Bylas dnes v paláci Changdeok? - Kde?
Odpověz. Bylas v paláci?
Celý den jsem byla na radnici a pak za Eun-wol.
Proč?
To kouzlo je příšerné.
Teď už o tobě mívám i halucinace.
Já teď v paláci byl.
Viděl jsem tě tam pobíhat v kroji.
Asi mi jen byla podobná.
Ne. Určitě jsi to byla ty.
Fajn, tak jsem tam byla. Před dvěma lety.
To není sranda.
Myslím to vážně.
Sin-yu, vážně si myslíte, že za to může kouzlo?
Mám přítelkyni.
Já jí říkám Na-yeon, ale podle ostatních je bohyně.
Proč bych měl rád tebe, když mám někoho jako ona?
Hong-jo.
Vážně chceš, abych se svému osudu postavil?
Jasně že jo.
Ani já s vámi nechci být navěky svázaná.
Tak ses neměla otáčet, když jsem tě oslovil.
Proč se otáčíš a zvedáš mi tep?
O něco tě požádám.
Nechoď mi na oči.
To vy jste sem přišel.
Mám přítelkyni.
Já jí říkám Na-yeon, ale podle ostatních je bohyně.
Proč bych měl rád tebe, když mám někoho jako ona?
Bohyně. Leda kulový.
Hong-jo.
Posaď se k nám.
Posaď se.
A můžeš se se mnou dál bavit.
Ne. Promiň. Nemůžu odpustit někomu, kdo flirtuje s klukem svojí kamarádky.
Říkala jsem, že si chtěl pro…
Min-ho se s chudinou nebaví.
Jsme přece nejlepší kamarádky. Proč mi nevěříš?
Tys tomu uvěřila?
Skliď ze stolu.
A taky,
nejlepší kamarádky nejsme.
Jsi moje služka.
Měj se.
Ten do lidí vůbec nevidí.
Mám mu to říct?
Ne.
Jen ať se s ní ožení a trpí až do smrti.
HVĚZDY NAD HLAVOU
Zlato.
Chceš jít se mnou pozorovat hvězdy?
Ne.
Potřebuju záchod. Bolí mě břicho.
NOVOROČNÍ OHŇOSTROJ
Loni bylo rozmístění dost hrozné.
Co přesunout stánek s jídlem nalevo od hlavního náměstí?
Dělej, jak myslíš.
Co je to za odpověď?
Máš s tím problém? Vždyť souhlasím.
Kdo tam zazpívá?
Zjisti to.
Dobře.
Ty ses ještě neptal?
V Onju je to vrchol roku.
Nejdůležitější akce odboru zeleně.
Tak se snaž.
Nemyslím, že tu tou dobou ještě budu.
Cože?
Seo-gu, na slovíčko.
Zbláznil ses.
Chci se nechat přeložit. To je podle tebe bláznovství?
Děláš to jen proto, abys mě podrazil.
Je to proto, že se zlobíš?
Nech mě. Jsem lenoch, problémy neřeším.
Mám všechny chyby, co na úřednících nesnášíš.
Co se staráš, jestli odejdu?
Promiň. Omlouvám se.
Byla jsem na tebe hnusná.
Proč se omlouváš nule, jako jsem já?
Ty roky jsou pro tebe nic.
- To bylo… - Hluboce mě to ranilo.
Už půjdu.
Přeháníš.
Seo-gu, stůj!
Hej!
Co to máš za krém na ruce? Hezky voní.
Byl to dárek.
Od někoho z práce? Proč ho nedal i mně?
Dobrý den.
- Určitě jdete na oběd. - Ano.
Jestli jdete sám,
nechcete se k nám přidat?
Už něco mám.
Aha.
Měla jsem mu popřát dobrou chuť.
Hong-jo.
Na slovíčko.
Omluvte mě.
Nechcete to říct, že ne.
Že jsem sem neměla chodit.
Musíme někam zajít.
Něco přece máte.
Tohle.
Já si s vámi nic nedomluvila.
Jestli chceš, ať se postavím osudu, pojeď se mnou.
Neříkal jste, ať vám nechodím na oči?
Dnes to snesu. Můžeš mi být na očích.
A když s vámi půjdu,
řeknete, že jsem chodit neměla.
Půjdeš se mnou, prosím?
Ne.
- Fajn. Taky nechci. - Bezva.
Vlastně ne. Prosím.
Půjdeš se mnou na oběd?
Fajn. Jdeme.
Ale restauraci
vyberu já.
Zvu vás.
Bojovat s osudem není hračka, co?
Dejte si rybu a hlavu vzhůru.
Jezte.
Je příjemné, když ti nadbíhá někdo jako já, co?
Doufáš v koutku duše, že to kouzlo nezlomíme?
Já mám na lidi čich.
To je ten problém.
Těžko mě nemilovat.
Každý má jiný vkus.
Nejste můj typ.
- To nemůže být pravda. - Ale je.
Co přesně se ti na mně nezamlouvá?
Jste moc vysoký a pohledný.
Jste přes čáru.
Líbím se všem, na jejich vkus nehledě.
Aha.
Působím tak nedostupně, žes to vzdala jako první?
Myslete si, co chcete.
Jez.
Když budu jíst sám, nezničitelné pouto nezpřetrhám.
Měli bychom spolu jíst i spolupracovat.
Fajn. Sním toho hodně.
Na cestu za svým osudem potřebuju energii.
Takže nakonec za mnou chceš.
Já jsem tvůj osud.
Ne.
Můj osud žije v přízemí.
- Co tím myslíš? - To vás nemusí zajímat.
Jezte.
Končí nám pauza.
ZELENÁ ZAHRADA
Dneska tu nejsem pracovně, ale z osobních důvodů.
Chci začít zahradničit.
Jste v pořádku?
Měl jsem strach. Slyšel jsem o těch cedulích.
Jo. Rozhodilo mě to, ale na podobné věci jsem zvyklá
z minulého pracoviště.
Po světě běhá tolik magorů, co jinak vypadají úplně neškodně.
Dneska bych chtěla tuhle chryzantému.
K té vám dám i nandinu domácí.
Skvěle dotváří krajinu.
Co to děláte?
Jak to, že jdete tak brzo?
Měl jsem brzy hotovo.
Zahrada přece měla být na mně.
Nemám po večerech co dělat.
Co na ně říkáte?
Jsou hezké.
Jako smuteční věnec.
Vedle toho stromku budou vypadat líp.
Skvěle dotváří krajinu.
To je nandina domácí.
Rodina domácí?
Nandina domácí.
Jen běžte. Dodělám to tu.
Ne, já to udělám.
Nemusíte. Je to můj dárek na uvítací oslavu.
I když jste ji neměl.
Máte za půl hodiny čas?
Určitě.
Proč?
Uděláme si uvítací oslavu.
Tak zatím.
„Tak zatím.“
Sako?
Šaty?
Ladíme k sobě!
Jako sousedé, předpokládám.
Ano, jako sousedi.
Prosím.
Jo.
Na chvilku se posaďte.
Dobře.
Pozor na pusu.
Večeře bude obyčejná.
Nevadí vám lilek a ústřicová omáčka?
Nevadí. Ústřice a lilek miluju.
Ústřice hrozně hezky voní.
Žádné tam nejsou.
Vy ale musíte umět vařit!
Ano. Dlouho jsem žil sám.
Já taky dlouho žila sama, ale vařím děsně.
I vaření je nadání.
Můžete se vrátit až za půl hodiny?
Proč?
Rýže ještě není. Zapomněl jsem ji zapnout.
Můj osud žije v přízemí.
Co za osud máš v přízemí?
Jae-gyeong pracuje v desátém.
Na cestu za svým osudem potřebuju energii.
Ano. Já za tím svým taky energicky vyrazím.
A už na tebe nepomyslím. Nikdy.
Chutná vám?
Ano. Hned s prvním soustem
mi ústa pohladí jemná textura lilku
a cítím jeho svěžest. A v tu samou chvíli
se dostaví
ta krásná ústřicová vůně.
Ústřice tam nejsou.
Ach jo.
Víte, kdo je to srandokaz?
Jistě. Ten, kdo kazí srandu.
Chtěl jsem být vtipný.
A pokazil jsem srandu.
Sakra
Jste úplně jiný než na radnici.
A to je špatně, co?
Myslela jsem to v dobrém.
Popravdě mě překvapilo, že jste se sem nastěhoval.
Vypadáte jako někdo, kdo má byt
v horních patrech luxusního věžáku.
Předtím jsem v takovém bytě bydlel.
Celý rok jsem měl zatažené rolety.
Ani jsem nevěděl, jestli venku prší nebo sněží.
Nerozeznal jsem ani roční období.
Proto jsem chtěl do domu se zahradou.
Proč se usmíváte?
Co?
Protože vás ráda poslouchám.
To je zvláštní.
Ostatním přijdu nudný.
- Dáte si pivo? - Jasně.
Venku asi prší.
Až dopijeme, umyju nádobí.
Vařit neumím, ale mýt nádobí mi jde.
To nemusíte.
Mně jde oboje.
Umět všechno není tak moc fajn.
Popravdě se bojím,
že vypadám jako robot.
Nemusíte se ke smíchu nutit.
A vy nemusíte vtipkovat.
Stačí pohled na vás a začnu se usmívat.
To mi říkali ostatní.
Kdo to říkal?
No…
Spousta psů v útulku?
Mají v tom útulku, kam chodíte, střapatého psa?
Tohle je hrozně tajný.
Mějte ho deset let a zbohatnete.
- Jste opilá. - Myslím to vážně.
Chcete jít příště se mnou?
Střapaté psy tam ale nemají.
Moc ráda.
Klidně to zvedněte.
Dobře.
Co je?
Co ti tak trvalo?
Co chcete?
Co teď děláš?
Nic.
Nemůžeš to hezky zeširoka rozvést?
Proč bych měla?
Chci slyšet tvůj hlas.
Končím.
Kdybys chtěla tak rychle zavěsit, nezvedla bys to.
Nepomáháš mi.
Snažím se jít proti svému osudu.
Nemělas to zvedat.
Dáte si ještě pivo?
Moc ráda.
Proč najednou zníš jinak?
- Máš tam chlapa? - Jo.
Kde jsi?
S kým tam jsi?
Proč bych vám to měla říkat?
„Moc ráda.“
Otrava.
Děkuju.
MĚSTO ONJU
ÚŘEDNICE (STRAŠIDELNÝ DŮM)
Jím s váma jen proto, že jste mě tak moc prosila.
Moc ti děkuju.
Díky tobě nejím sama.
Jak se jmenuješ?
U-ram. U-ram Oh.
„U-ram“ znamená velký.
Ale ty jsi prcek.
Jen jez. Dobrou chuť.
GROOT
Znovu už mě nenapálí.
Prostě to ignorujte.
Jo. Budu to ignorovat.
Ale stejně zavolá.
Ale já to nezvednu.
Kdyby jo, bude to házet na mě.
Nevolá. To je mi novinka.
Volej si, jak chceš. Nezvednu to.
- Jak ti chutná? - Je to dobrý.
Mimochodem,
řekla jste, že to budete ignorovat, ale furt na to myslíte.
Fakt? Nemyslím.
Ale jo.
Nevolal jsem, abych tě slyšel.
Chtěl jsem zjistit, jestli to zvedneš.
Nečti moje zprávy.
Ani na ně neodpovídej.
Rušilo by mě to od práce.
Říkal jsem, ať nevoláš.
NA-YEON
Ano?
Hádej, kde jsem.
Kde jsi?
V hale na radnici. Máme zakázku na renovaci.
Ne na naší radnici, že ne?
Na té ne.
Kvůli přestavbě se teď moc neuvidíme.
Smutné, že?
Musím končit.
Měj se.
Lidi v hale jsou na větvi.
Je tam nějaká kráska. Myslel jsem, že je to celebrita.
Skvělé načasování.
Máme ten soud s Haumem, že?
Vytiskněte všechna příslušná hlášení ze správy silnic.
Dobře.
Počkejte. To, jak se vítala s vedoucím stavebního úřadu,
naznačuje, že tu bude častěji.
Na tohle nemám čas.
Dobrý den.
Wook Kim.
Co tady děláte?
Poznáváte mě.
Vaši tvář bych poznal i opilý.
Znám i všechny vaše reklamy.
Oni mají 30 let staré spoty?
Samozřejmě.
Jako mladá jste byla můj typ.
Stalo se něco?
Ano.
Chci se rozvést.
Aha.
Proč tak najednou chcete rozvod?
Člověk neztloustne
přes noc.
Přibírá postupně. Gram po gramu.
Ale jednoho dne si najednou uvědomí,
že ztloustl.
Existuje jasný důvod k rozvodu?
Například cizoložství nebo týrání.
Nešel se koukat na hvězdy.
Co prosím?
Ahoj.
Ředitel ti dal kartáč? Vypadáš sklesle.
Dneska u mě brečela jedna žena.
Cítím se hrozně.
Hej. Říkala, že je to tajemství.
Ty už to víš?
Co?
Ale nic.
Proč piješ, když nic nevíš?
To je whisky, má přes 40 % alkoholu.
Není špatná.
Sakra, Sin-yu, co je to s tebou?
Nikdy nepiješ. Co se stalo?
Trpím.
Moje mysl a tělo se rozcházejí.
Tobě to
nejde v posteli?
Nevím, co je to skutečná láska.
To se stává, když jsi nemocný.
Existují značkové hodinky a padělky.
Přesně vím, které z nich nejsou pravé.
Ale bývám zmatený.
„Vážně jsou podvrh?
Můžou být pravé?“
Tak si kup oboje. Máš na to.
Posloucháš mě vůbec?
Ty mě taky neposloucháš.
Přestaň kecat kraviny
a starej se o svou mámu.
Nebe je teď pěkný a plný hvězd.
Vezmi ji koukat na hvězdy a tak.
Pojď se se mnou dívat na hvězdy.
Na to nemám čas.
Už jen jeden člověk je na mě moc.
Co to s tebou je?
Co to je?
„Včera to bylo fajn.“
To musí být od pana Kwona.
VČERA TO BYLO FAJN.
Sekla jsem se školou.
Myslela jsem, že se naštve,
když mu to řeknu.
„Dělej si, co chceš.
Když nejdeš do školy, co takhle vyrazit na výlet?“
To mi řekl.
Vyrazili jsme k řece, rybařili
a chytali vodní šneky.
Bylo to děsně fajn.
Opodál si s míčem hrály dvě děti. Spadly do vody.
Táta tam skočil.
Zachránil je.
Ale nevyplaval.
Prostě najednou zmizel.
Nenašli jsme ho,
tak ani nemohl mít pořádnej pohřeb.
Kéž bych s tou školou nesekla…
Kéž bych tam zůstala a šikanu ustála…
Nestalo by se to.
Zabila jsem tátu.
Jsou hezoučký.
Pochlubím se.
HOVORY
Musel se vzpamatovat.
Už mi nevolá.
To je prima.
Cítím se prímově.
Pane. Jsme na místě.
GROOT
Je moc nezdvořilý si je nepřečíst?
To jsem se lekla.
Kdo to teď může být?
Je otravnej jak veš.
Co to s ním je?
Nic neříkejte a běžte.
Asi vím, co mi chcete říct.
Nechápej mě špatně.
Nejsem tu kvůli tobě.
Jsem tu omylem. Jsem opilej.
Vy jste pil?
Pít přece nesmíte. Jste nemocný.
Řekl jste, že jste nikdy nepil.
Co tak najednou?
- Protože jsi to nezvedala. - To jste přece chtěl.
Jo.
Dobrá práce.
Nechtěl jsem, abys to zvedla.
Ale zprávy sis přečíst mohla.
Ne.
Dobře, žes to neudělala.
Kde máte řidiče?
Nepřijel jste sám, že ne?
Odešel.
Chtěl jsem, ať mě hodí domů, ale odvezl mě sem.
Nejspíš jsem si zapamatoval tvoji adresu.
Kolik jste toho vypil?
Hodně.
Myslel jsem, že až odpadnu, přestanu na tebe myslet.
Zavolejte řidiči a počkejte v autě.
Skočím pro něco na kocovinu.
Nechoď.
Sin-yu.
Co tu děláte?
O co tu jde?
Sin-yu.
Co tady děláte?
Co tu děláte vy, Jae-gyeongu?
Bydlím tady.
Nastěhoval jsem se do přízemí.
Ten tvůj osud v přízemí byl Jae-gyeong?
Vysvětlíte mi, o co tu jde, Hong-jo?
To nemůže.
Nemám pravdu, Hong-jo?
Jeďte domů.
Nehodí se v noci jezdit za dámou domů, a ještě opilý.
To vím taky.
Nemohl jsem si pomoct.
Chyběla mi.
Sin-yu.
Tomu, co děláte, se říká podvádění.
Vážně?
Ale není to jen moje vina.
Přesněji řečeno je to její vina.
To kvůli ní jsem takový.
Co tím myslí?
No…
Těžko se to vysvětluje.
Hong-jo.
Řekl jsem, ať si najdete někoho lepšího. Ne zadaného.
Já vím.
Běžte dovnitř.
- Kde bydlíte? Odvezu vás. - Nechci.
Chci být s Hong-jo.
Posloucháte se? Máte přítelkyni.
Nebojte.
Tohle nejsou pravé pocity.
O to spíš
bys za to měla převzít zodpovědnost.
Nastupte si. Odvezu vás.
Odvezu ho já. Běžte domů.
Ne. Postarám se o to.
Z větší části je to vážně moje vina.
Určitě jste se dobře bavili. Když jste ze mě udělali trosku.
Jsem s tebou navěky svázaný.
Ale ty chceš být svázaná s ním, co?
Nakonec jsi chtěla, abych se snažil ve tvém zájmu.
Jít proti tvému osudu.
Co je špatnýho na tom pokoušet se najít vlastní cestu?
Vaše láska ke mně taky není skutečná.
Hong-jo.
Zastav.
Je mi trochu blbě.
Co se ti na Jae-gyeongovi tolik líbí?
Myslím, že jsme si podobní.
To teda vůbec nejste.
Jae-gyeong je puntičkář.
Ty jsi neohrabaná.
On je taky neohrabaný.
Já taky.
To je něco jiného.
Pan Kwon navenek vypadá dokonale,
ale něco mu chybí.
Nevidíš, co chybí mně?
Máte 19. v noci čas?
Nikam nepůjdu.
Venku je v noci nebezpečno.
- Bude úplněk. - No a?
Existuje kouzlo proti neštěstí.
Dá se seslat jen o úplňku.
A ten bude 19.
Chci ho tu noc zkusit seslat.
Jsem podle tebe neštěstí?
Nenávidíte to, že mě máte rád.
A já taky nechci, abyste mě měl rád.
Na něco se tě zeptám.
Tos ke mně zatím
vůbec nic nepocítila?
Ne.
Proč se červenáš?
Říkala jsem, že rudnu i tehdy, když jsem naštvaná.
- Lžeš. - Nelžu.
Doteď jsem to nevěděl, protože jsem nikdy nepil.
Ale už vím, co dělám, když se opiju.
Co děláte?
Chci líbat tu osobu…
která sedí vedle mě.
SPOJENÍ OSUDEM
Co člověk obvykle dělává, když má okno?
Vy si nic nepamatujete.
Chci ti oficiálně představit svého nastávajícího.
Stalo se mezi vámi a Sin-yuem něco?
Nespal jsem.
O úplňku se všechno vyřeší.
Nemyslíš, že je to plýtvání kouzlem?
Ty pocity brzy zmizí.
Není.
Je to… láska.
Překlad titulků: Markéta Klobasová