SERIÁL NETFLIX
Velký dík patří mým přátelům, co přišli.
MARWAN AL-AWADHI, DJ BLISS
Potlesk pro Fadieho! Fadie, Hanna, Zeina, LJ… Vítejte!
Se Zeinou a Hannou jsme si šli zatancovat do klubu.
LOUJAIN ADADAH
Seznámila jsem se také s Hannovým kamarádem Fadiem.
Fadieho znám přes Hannu.
Je milý, skromný a realistický.
- Čau, jak žijete? - Ahoj!
- Co je nového? - Jak se daří?
- Ahoj! - Rád tě vidím.
Ahoj!
S DJem Blissem jsme přátelé. Je fakt zábavný.
Vyzařuje z něj dobrá nálada.
Fadieho už jsem neviděl…
Vás všechny už jsem dlouho neviděl.
Víte, že je na scéně,
ale nevidíte ho.
FADIE MUSALLET
Fadieho znám ze zábavního průmyslu.
Je také bratrancem světoznámého DJ Khaleda.
Rád jsem tě viděl.
- Uvidíme se na party, jo? - Jasně.
- Soustřeď se na hudbu. - Jo.
Bez obav. Já vím.
Podívej, je obklopený dívkami.
Dívá se na nás.
Kde je Danya?
Nepřišla, protože nerada chodí pařit do klubu.
- Hele, jak je obklopený dívkami. - To jí neříkej.
Ale dívej se!
Na jejím místě bych se zbláznila!
Hudba je dnes dobrá. Bliss fakt umí.
Bude hrát na mé akci.
Pojedete, že jo?
- Jasně, všichni tam budeme. - Jo.
- Půjdeš taky? - Jo.
Jak to jde?
Jak se vám daří ve vztahu?
EVELYN HEFFERMEHL TERAPEUTKA
Je pro nás opravdu důležité mít prostředníka nebo terapeuta
a komunikovat při našich sezeních. Protože se budeme brát
a všechno to úsilí, se kterým svatbu připravuju,
přidává na úzkosti.
Všechno je v pořádku, jen se připravujeme na svatbu.
Souhlasím s ní.
KRIS FADE
Jste spokojený, pokud je spokojená.
Myslím, že jsme zmínili, že je to naopak.
Mám šťastný život, když on je šťastný.
- To snad ne! - Fakt?
Opravdu.
Jsem spokojený, když jsi spokojená.
- Když nejsi… - Je to oboustranné.
- Jo. - Ale podle mě
spokojený Kris, spokojený život. O to jde.
Prožíváte teď spoustu skvělých věcí.
Jaké jsou největší přednosti vašeho páru?
Myslím, že stabilita, věrnost…
Také spolu pracujeme, takže to tak nějak budujeme.
Máme stejný cíl.
Jo, byla mou asistentkou asi dva a půl roku.
- Měla jsem panický záchvat. - Jo.
Několikrát.
A to jsem nikdy předtím nezažila.
Tak jsem mu dala ultimátum.
Řekla jsem, že buď spolu budeme chodit,
nebo budu dál jeho asistentkou, ale nebudeme spolu.
Pořád spolu pracujeme, ale na jiné úrovni.
Máme teď firmu a Briana je manažerkou značky.
Dobře se to vyvíjí.
Jsme úplně opační.
Ale máme se moc rádi. A překonali jsme to.
Měl spíš tradiční typ rodiny.
Jeho rodiče jsou spolu, měli děti a všichni žili spolu.
- Já to nezažila. - Nezažila jste to.
- Moje maminka… - Jo.
Když mě maminka rodila, dostala infarkt.
Teď už zemřela.
Po dvaceti letech v kómatu
maminka umřela.
- Dvaceti letech? - Přes 20 let.
Maminku jsem nepoznala,
protože jsem s ní nemohla komunikovat.
Takže jsem neměla…
Takže jsem s ní neměla vztah.
Bylo těžké ji vídat a neznat ji.
- V pořádku. - Je v pořádku.
Dnes jdeme s Baselem a Mazenem na oběd.
Ale na cestě tam se chtěli někde zastavit.
Šli jsme do obchodu s motocykly, aby se Basel porozhlédl.
Krása, co? Co na to říkáš?
Ptáš se mě z nějakého důvodu.
BASEL OMRAN - MANAŽER LO
- Proč se ptáš, jestli se mi líbí? - Strašně ji chce.
Mazen vypadal nadšeně. Měl v očích jiskřičky.
Jsme tu kvůli Baselovi, nebo Mazenovi?
Něco se mi nezdálo.
On si kupuje motorku, že?
- Jo. - Tak můžeme oba.
Nepořizuj si sportovní motorku, bude tě to lákat jezdit rychle.
A i když nebudeš chtít, tvoji přátelé tě budou přesvědčovat:
„Zrychli! Zvedni přední kolo!“ A tak dál.
Jsem divoch.
MAZEN OMRAN - BRATR LO
Tedy dřív jsem byl divoch. Teď už nejsem.
Opravdu. Každopádně…
- Takový už nejsem. - O tom pochybuju.
Proč bych si měla způsobovat úzkost a ztrácet klid,
když jsem za něj zodpovědná a žije u mě?
Kolik stojí?
- 200 000 AED. - 200 000 AED.
- Ale je bezpečná, že? - Ano.
- Ozvu se vám. - Čeká nás vášnivá diskuse.
Nesouhlasím s tou supersportovní motorkou.
Jeho motorka musí být hlavně za rozumnou cenu
a nebude ho lákat k rychlé jízdě. Znáš bratra.
Přesvědč ho, aby si vybral jinou.
Chci, aby si vybral něco, co ho bude motivovat.
Měl by si ji koupit za své tvrdě vydřené peníze, aby si jí vážil.
Aby si to rozmyslel, než bude
jezdit rychle, když za ni zaplatil.
A to ho učiní zodpovědnějším.
Pokryje tvůj měsíční plat její cenu?
Zatím se nám daří u akcií, kryptoměn a NFT.
To ti dá stabilní příjem?
Na burzovním trhu není stabilní příjem.
Nechceš se zavazovat k dalším finančním závazkům.
- Že? - Samozřejmě.
Tak jo, to všechno vezmi v úvahu.
Chceš tuhle motorku. Dobře. Jen si na ni musíš našetřit sám.
Musíš tvrdě pracovat a zaplatit za ni sám, aby sis jí vážil.
Nemělo by to být snadné.
Tady nemáme nepotismus.
Chci, aby se poučil z mých chyb.
Dělala jsem chyby, a z každé z nich jsem se poučila.
Chci mu dát své zkušenosti na stříbrném podnose.
DUBAJSKÁ POUŠTNÍ REZERVACE
Pozvala jsem všechny do pouště.
Takový výlet plánuju poprvé. Mám pro ně několik překvapení.
Podle mě jsme právě tohle potřebovali.
Lojain, Ebraheem,
Kris a Briana se k nám připojí na večeři.
Bude to úplně skvělé.
Jsem tak šťastná. Není tu žádný signál.
Ty jo!
Jsme tady.
- To je super. - Taková krása.
- Ty jo, to je výlet! - Krása.
- Úžasné! - Moc se mi to líbí.
- Podívejte se na to! - Hele!
Káva a datle, a podívejte se, co máme.
Bylo to úžasné místo. Jako pouštní oáza.
Bylo to jako z filmu.
- Líbí se ti to, Zeino? - Je to krásné.
- Ty jo. - Podejte mi datle,
protože Fadie si chce dát,
ještě žádnou neměl,
tak mu nějakou rychle podejte.
Je to jako rám obrazu před námi
a já vidím jen Fadieho a LJ.
Třeba by to mohlo fungovat.
LJ, dáš si datli?
Ne, nedám.
Co?
Lidi, asi budu muset rozdělat oheň.
- Co kdybych… - Zatím ne, jen odpočívej.
Vše mám zorganizované.
- Fakt? - Jo.
Dobře, tak se s klukama projedeme na velbloudech.
Ne, zůstaňte tady.
Hned se vrátíme. Pojďte, kluci.
- Pomůžeš mi nahoru? - Sultána LJ.
Všichni sedí v určitém pořádku a LJ sedí jediná takhle…
„Ne. Ven.“
Hele.
Hned se vrátíme.
- Tři velbloudi, tři kluci. - Proč spěcháte?
Ať se ti po nás nestýská. Hlavně po mně.
To jsem nepochopila.
Co tohle mělo být?
Máš tlustýho…
Tak teda jo.
Řekl, abych se opřel, nevěděl jsem…
Určitě jsi to už dělal.
Jak to jde?
Jak se vám líbil včerejší večer?
- Užili jste si to? - Bylo to super.
Nebyl jsem se bavit už hodně dlouho.
- Totálně jsi to rozjel. - Děkuju.
Rád jsem vás tam viděl.
- A teď upřímně. - Jo.
Co jste si mysleli o LJ? Myslíte, že se jí líbím?
Docela jo.
Je tu takový klid. Takové ticho.
Pane jo!
Jé!
Co to…
Dobře, den v poušti.
Nikoho z nich neznám.
- Kdo to je? Tvoji kamarádi? - Možná Safa.
Farhano, chceš tam jít?
- Farhana? - Co?
Dnes jedu s kamarádkami do pouště,
abychom nafotily Cosmo Women in the City.
Jsou taky influencerky.
Do toho.
Nevěděla jsem přesně, že se jedná o akci LJ.
Dnes to bude drama.
Ježkovy zraky.
Jejda.
Je to ona.
No, je tu.
Co ji sem přivádí? Kdo ji sem pozval?
Byla to zábavná jízda.
Danya.
Ale proč s sebou vzala Farhanu?
Farhana chtěla, abych se s nimi dnes fotila. Byla jsem pro.
DANYA MOHAMMED
Danyo, pojďme tudy.
LJ mě také pozvala do pouště.
Bliss jel na tu akci s LJ,
a já jim řekla, že dokončím focení
a pak se k nim připojím na té akci.
Co vy tady?
Byla jsem v šoku. Říkala jsem si: „Co se to děje?“
Jak to, že bylo to focení na stejném místě jako akce LJ?
- Mám se s nimi fotit. - Zapomeň na ně.
- Pak za vámi přijdu. - Dobře, budeme tady.
To nemůže být pravda.
Proč je tu? Byla jsem v šoku.
Jsi naštvaná?
To je fuk.
Dáme si drink.
Můj ty bože.
LJ a Farhana se znovu pohádají.
A já na to: „Fajn.
„To je od Farhany statečné.“
Já nemůžu…
- To vypadá fakt dobře! - Pane jo!
Podívej se na to focení.
Máme se usmívat, smát nebo jak?
Všimni si těch outfitů.
Kolem hlavy měla omotanou nějakou divnou věc.
A na sobě něco splývavého.
Nevím. Nepochopila jsem to.
Fajn nějaké záběry nás…
Vážně, tohle je rozlehlá poušť
a ony si vybraly tohle místo?
Někdo Farhaně určitě poslal polohu.
Zkusím, jestli se mnou bude mluvit, když jsem na ni naštvaná.
Přichází. Rychle foť,
- ta všetečná ženská přichází. - Bez šátku?
- Je tak všetečná, že sem jde. - Ježkovy zraky!
Právě řekla, že jsem všetečná.
Farhano, slyšela jsem tě říkat, že jsem všetečná.
Jen jsem chtěla být milá a pozvat vás k nám.
My tu teď s kamarádkami máme práci.
Tak si ji měj, ale řekla jsi, že jsem všetečná.
- Je mi jasný, o co se snažíte. - Jde o to, kdybys měla pocit…
Možná bychom si o tom měly v klidu promluvit.
Vyfoťme se a pak si o tom promluvme.
Jo, ale ne uprostřed pouště.
Slyšela jsem, že mě pomlouváte.
Prý jste o mně mluvily, že byly moje narozeniny sponzorované.
- Já ti všechno řekla do očí. - Mluvili jste o sponzoringu.
- Ale, zlato, nechápu tohle… - Všechno jsem ti to řekla.
- Ale pak jsi mě pomlouvala za zády. - Všichni o tom mluvili.
Proč se neraduješ z úspěchů jiné ženy?
Jsem svobodná matka, živím svého syna…
Tohle s tím nesouvisí.
To všechno jsem ti řekla do očí.
Mluvila jsi…
Ať se ti to líbí, nebo ne, je to v pohodě.
- Ať dokončí focení. - Jdeme pokračovat.
- Tohle drama jsem nečekala. - Ahoj.
Jak se daří, dámy?
Dobře, jak tobě?
Zeina a Farhana se hádají?
Bylo toho na mě moc. Co se to děje?
Zeino, pojď sem.
- Co? - Není tu žádné drama.
Zlato. Vůbec mě to nezajímá.
„Fotím se tu. Je tak všetečná!“ Fakt debilní!
Stále dokola mluví o tom samém.
- Jako by neměla o čem mluvit. - To nic.
Co se stalo? Co to drama?
Co je to za hloupost?
„Panebože! Je tak všetečná!“
Co to bylo za blbost?
Co s tou blbkou je?
Nečekaly jsme, že budeme na stejném místě.
Vědělas, kam míří tvůj manžel?
Chystal se na akci LJ, tam jsem měla jet i já.
Tohle je akce LJ.
Je to rozlehlá poušť a vy jste si vybraly tohle místo.
Kdo si myslí, že je? Šla jsem ji pozdravit a ona:
„Je tak všetečná!“ Myslí si, že je lepší než já?
- Vždyť se nepoměřujeme! - Jo.
Hele, Zeino.
Ať si tam zůstane!
Hele, Zeina je naštvaná, protože…
Taky jsem naštvaná, protože mě pomlouvá.
- To si buď. - Jako promiň.
Ať už dělám cokoli, je to alespoň pro mého syna.
Ty to děláš pro sebe.
Ozvi se mi, až budeš připravená poslouchat.
Já musím na rozdíl od tebe živit dítě…
Copak já neživím děti?
Nepotřebovala jsem jim říkat, kdo jsem nebo jaký je můj pohled na věc.
Chce lidem ukázat, jak je důležitá.
…že je vše sponzorováno.
No a. Bylo to sponzorováno. Je to má práce.
Když mi někdo šlápne na kuří oko, ať se těší.
A vy o tom mluvíte
stále dokola.
Dej mi vědět, až budeš chtít poslouchat.
Pokud si myslíš, že je vhodné přijít a pohádat se s ní tady,
pak ne.
Jste na mé akci.
Jestli chceš mluvit se Zeinou, měj trochu úcty.
Fajn!
- Farhano, jak se cítíš? - Dobře.
- Jsi v pořádku? - Jo.
- Jsem. - Fakt?
Neměla za lubem nic dobrého. Přišla hledat potíže a mně se to nelíbilo.
Hele, podle mě…
- Co se děje? Narazili jsme na Farhanu. - Zmeškali jste akci!
- Zase? - Dost jsme toho slyšeli.
Co se stalo?
Protože jsme vás slyšeli až odtamtud.
- Fakt? - Jo.
Ale fakt…
Můžu říct jen shrnutí toho, co se stalo?
Seděly tu LJ a Zeina, krásné arabské princezny,
a my jsme přijely autem a já netušila,
že je to stejné místo, kde máme taky fotit pro Farhanu.
Říkala jsem si, co se to děje.
Danya není taková, za jakou jsem ji měla.
Možná má nějaké skryté úmysly.
Byli jsme na večeři se Safou…
- Jo. - A Ebraheemem.
Jo.
Zřejmě Farhaně někdo řekl o diskusi, kterou jsme vedli.
- Já ne. - Danya to nebyla.
A Safa s Farhanou nemluví, takže to byl asi Ebraheem.
Už delší dobu mám pocit, že Ebraheem
má dvě tváře.
Nebudu ho u večeře konfrontovat.
Možná bych si měla promluvit se Safou a zjistit její názor.
Na té akci nechci dělat scény.
DŮM FAHADA A SAFY
Fahad své pocity nijak neskrývá a problémy řešíme hned.
Ale mám pocit, že je pořád naštvaný kvůli té věci
s náhradním mateřstvím.
Těšíš se tam?
Máš pro mě další překvapení?
Ohledně čeho?
Jako když jsi mě překvapila naposledy.
No a?
- Máš další překvapení? - Chceš další překvapení?
Takže?
- Takže co? - O co ti jde?
To chceš zase začít s těmahle sračkama? Myslím to vážně.
Prosím?
Jako vážně. Nechci někam chodit,
abys mě tam ještě víc ztrapnila před ostatními.
Byl jsem dost v šoku…
FAHAD SIDDIQUI - SAFIN MANŽEL
…jak na mě vybalila to překvapení,
když tu byli Kris a Bliss.
Jedeme na akci LJ, kterou pořádá v poušti,
a řekla mi, že tam všichni budou.
Nechci, aby se něco takového opakovalo.
Už se mi ani tohle auto nelíbí.
Nechci tam další drama.
- Jaký drama? - Jedeme ven
a nechci tam žádná překvapení.
Tak si nestěžuj.
Snažím se najít řešení. Co děláš ty?
Jeď si tam sama. Nikam nejedu.
Jak mě mohl nechat v autě, když jsme měli vyrážet?
Hej!
Co to má sakra být?
Jen tak si odejdeš?
O ničem se mnou nemluvíš, jen to na mě vybalíš.
Jsi tak sobecká, že myslíš jen na sebe?
- Dej mi ten zasranej klíč. - Je v autě.
- Není tam. - A s kým to kurva mluvíš?
- Pozor na pusu. - Odešel jsi.
Nejedu nikam. Jeď si sama.
Ciao.
- Alino. Přinesla sis hračky? - Jo.
Dej mi pusu.
Mám tě rád.
Já myslel, že tam půjdeš.
- Vzal jsi klíče. - Jsou přece v autě.
Takže mám začít chodit ven bez manžela?
Copak nemám manžela?
- Máš, ale jestli… - Jsem svobodná?
Chtěla jsem tě překvapit, abys měl radost.
Radost? Jak?
Jak?
Vůbec nic nevíš.
- Ani jsi nebyla u lékaře. - Udělal jsi pro to něco?
Byla jsi u doktora? Ne, že jo?
- Tak proč? - Nekřič.
Můžu křičet a teď nekřičím.
Nekřič.
Myslela jsem, že jsi tak otevřený…
Hele, tohle není o otevřenosti.
Myslela jsem, že jsi tak vzdělaný.
Vyslechni mě. Přestaň tak vyvádět.
A co pak?
Není to o tom, že jsem otevřený.
- Jde o to, že jsem to zjistil… - Mluvíš moc hlasitě.
Nejprve si musíš ujasnit, jestli můžeš mít dítě sama, nebo ne.
Kvůli tomu musíš zajít ke gynekologovi.
Proto potřebujeme na dítě dalších pět let.
- Proboha. - Protože ty sám se chováš jako dítě.
- Nikam nejdu. - Tak nikam nechoď.
Safo, drahoušku,
kde jsi? Všichni se po tobě ptají.
S LJ jsme si povídaly
a najednou se objevila Farhana a začala na mě křičet.
„Mluvila jsi o mně za mými zády.“
Fakt jsem tě tu potřebovala.
Potřebujeme vědět, který člen skupiny nás udává Farhaně.
Ahoj. Jak se máš?
Bylo tam úžasně. Prostředí bylo skvěle připravené.
Jídelní stůl vypadal skvěle. Vše bylo perfektně uspořádané.
Ale mně záleží jen na společnosti.
Briano, ty jsi tady.
- To je ohromující. - To jo.
Nejprve bych vám ráda poděkovala, že jste dnes přišli.
Doufám, že si večeři užijete. A po večeři bude zábava
s Blissem.
Doufám, že nás v budoucnu budou spojovat další šťastné příležitosti.
- Amen. - Amen.
Děkujeme.
Ty květiny vypadají skvěle.
Ano, moc děkuju, Ebraheeme.
- Jsou krásné. - Rozkošné.
Ebraheemovi jsem křivdila, když jsem ho předtím špatně odhadla.
Je mi to fakt moc líto. Promiň.
Podle mě to šlo od srdce.
EBRAHEEM AL SAMADI
Také jsem pak ten pocit měl, že jsem ji špatně odhadl.
- Doufám, že mi odpustíš. - No jasně.
Je těžké někoho odhadnout při prvním setkání.
Nemůžete soudit knihu podle obalu, nevíte, co je uvnitř.
- Musíte poznat… - Naše situace byla…
Poprvé jsme se poznali na rande,
takže to bylo pro oba trochu napjaté.
- Byla jsem nervózní. - Je tu formálnost, ostych.
- A nervozita, ano. - Jo.
Myslím, že bychom teď měli mluvit
o svatebních plánech Krise a Briany.
Jo, bude asi za pět týdnů.
Ale jak připravuje svatbu, zjistil jsem,
že je lepší se trochu stáhnout.
Protože si uvědomuju, že když k tomu chci něco říct,
skončí to u: „Ne!“
- A to ti nevadí, Briano? - Nevadí.
Máš pocit, že na tebe dá?
- No teda! - Já na to odpovím.
- Dám na ni! - Dá na mě.
„Dá na tebe?“
Ani jsem to nezaregistrovala.
Nevím. Bylo mi jí líto. Říkal jsem si, jak na to přišla?
Takhle jsem to nemyslela, Krisi.
Ale jestli budete takhle přemýšlet, unaví vás to.
Je to moc přemýšlení, lidi. No tak.
Fajn, odcházím!
Posuzujte lidi podle jejich úmyslů.
- To není možné! - Jako fakt?
Odešla jsi, když jsem chtěl požádat o ruku Briannu?
Jdu pryč!
Jasně, chceš odejít uprostřed pouště.
Chtěl mi to vrátit, ale nevyšlo to, protože domů je to daleko.
Ani jsi pro mě nepřišla.
Tys pro mě nepřišel.
- Byl to náš výjimečný večer. - A dnes je to můj výjimečný večer.
A proto neodejdeme.
- Děkuju. - Jo.
Děkuju.
Bravo!
Zažili jsme spoustu zábavy.
Vystoupila jedna akrobatka s kruhem.
Bylo to krásné.
A okolo byli skvělí lidé, takže to bylo výborné.
Dobře. Kdo znal tohle místo předtím?
- My se s tebou setkali… - Ebraheem.
Řekl jsi něco Farhaně?
- Byla tady. - Nikdo nic neřekl.
Přísahám Bohu, že ne.
Zeptala jsem se Ebraheema,
jestli Farhaně řekl o místě, kde jsem plánovala tu akci.
Nevím, jestli lhal.
A doufám, že nelhal. Nemám ráda pokrytecké kamarády.
Pravda se nakonec ukáže.
- To mě šokovalo. - Chci říct…
Jak nyní vidíme, Ebraheem je jistě ten, kdo to Farhaně řekl.
Možná mě Farhana špehuje. Panebože!
Myslím, že je načase, abychom začali pařit.
Užijeme si trochu zábavy.
- Dobře? - Super.
Běž, manželi!
LJ, potřebuju tě za dvě minuty, dobře?
- Dobře. - Dvě minuty.
Vždycky mě zajímalo, jak se mění písničky.
A je to docela fajn a zábavné.
DJ LJ!
LJ je Paris Hilton Blízkého východu.
Skočí k dýdžejskému pultu a už se chová jako dýdžejka.
Upřímně, brzy by se mohla objevit DJ LJ.
DJ LJ, do toho!
To chce potlesk!
Ach, LJ!
Jsi zabouchlá do mého manžela? Co se děje?
Pozor na mě, holka!
Mého manžela se nikdo nedotkne, to je jisté.
Jedna, dva, tři, teď!
DŽUMEIRA
Napsal jsem Fahadovi: „Cože jsi nebyl na party?“
A on navrhnul, abychom se sešli,
dali si někde jídlo a že mi to řekne.
Strávili jsme dlouhý den na poušti
a upřímně, zajímalo mě, proč jste tam se Safou nebyli.
Oba jsme se připravili.
A pak, když jsem šel k autu,
jsem řekl:
„Doufám, že pro mě nemáš další překvapení.“
Kvůli tomu
- náhradnímu mateřství? - Jo.
A ona se naštvala.
Neboj se, všechno bude v pořádku.
- Máš hlad? - Zajdeme na jídlo.
Zajdeme se najíst.
Respektuju Blisse a dobře spolu vycházíme,
takže chápe určité názory, které mám.
- Pěkné. Na zdraví! - Na zdraví, chlape.
A co Danya? Zlobí se na tebe často?
Nebudu lhát, někdy se zlobí,
ale někdy mám pocit, že se možná drží zpátky
a neříká mi, co cítí.
Ale ty jsi s ní o tom nechtěl mluvit?
Nechci to téma otevírat.
Děsím se toho rozhovoru.
Nemám rád konfrontace,
ale když máte někoho, s kým trávíte život a vídáte se každý den,
nechcete, aby se cítil určitým způsobem
nebo v sobě něco dusil.
Je to jako s balonkem,
když ho pořád nafukujete, jednou praskne.
Podle mě ženy mají
spoustu hormonů, jsou…
Zvlášť také poté, co Danya porodila,
mi teď rozumí mnohem líp.
Jo, je potřeba ji ujistit,
- že ji bezpodmínečně miluješ. - Přesně.
Bez ohledu na to, co se stane.
Udělám to, jak říkáš.
Ale jen když slíbíš, že Safu překvapíš.
Třeba ji jen vezmi na večeři.
Jen pro vás dva.
- Jen pro nás dva. - Přesně.
Protože kluci musí být vždycky ti hodnější.
- Přesně. - Ale musíš se chovat jako šestnáctiletý.
Měl by ses jí omluvit.
Co zařídit, aby si obě ženy rozuměly, a pak je vzít na…
Ne, kámo, tohle bude na tobě.
Jenom na tobě.
Je čas, abys to dohnal.
Lojain, Safa a já se sejdeme, abychom si popovídaly a dobře se najedly.
Chceme si tuhle restauraci užít.
Sluší ti to!
- Jak se máš? - Dobře, děkuju. A ty?
A jak ty?
- Dobře. - Dobře?
Nejprve mi řekni, proč ses k nám nepřipojila na poušti.
Fahad je trochu zklamaný.
Přemlouváme tě podle něj k náhradnímu mateřství?
Vůbec ne.
Naopak, pokud zjistí, že se jí to snažíme rozmluvit
z náboženských, společenských a mnoha dalších důvodů,
ocení to a podpoří ji v udržování tohoto přátelství.
Děkuju.
Má plné právo být naštvaný.
Asi se s Fahadem spřátelím.
- Podle mě… - Mám problém. To náhradní mateřství chci.
- Ty chceš mít ten problém. - Přesně.
Můžeš mu porodit dítě,
ale místo toho se snažíš tu myšlenku odsunout stranou a zavrhnout ji.
Znám Safu dobře. Je trochu rozmazlená a zvyklá, že je vždy po jejím.
Nemůže myslet jen na sebe. Musí myslet na celou rodinu.
Chci další dítě,
ale vzpomínám si na všechny ty komplikace.
Máš pravidelné měsíčky?
Mám velké zpoždění.
- Co? - Asi týden.
- Tvé měsíčky… - Kéž oslavíme zdravé těhotenství…
- Zpoždění? - …a kéž bude bez problémů.
- Řeklas mu to? - Pokud ti tu něco nechutná,
řekni nám to, ať nemáme problémy s Fahadem.
- Udělala sis těhotenský test? - Ne.
- To bys měla. - Ne.
- Měla bys. - Těhotenský večírek bude na mě.
Bůh ti říká…
Bůh ti říká, že je to jeho vůle, ne tvoje.
Ještě že jsi nejela do pouště. Nebylo by to pro dítě dobré.
Jasně, že je Zeina šťastná.
Není ta, která si tím bude muset procházet.
Tahle hra se hraje tak,
že každá z nás rozbije talíř
z určitého důvodu.
Tohle je na přemýšlení o porodu.
Dobře.
Doufám, že je těhotná.
Každému, kdo se nás pokusí rozvrátit.
Jo, rozbij ho!
Do toho!
- Ta zuřivost. - Teď ty.
Tenhle je falešným lidem.
Vím, koho má na mysli.
Každému, kdo ponižuje nějakou ženu na tomto světě.
Abychom mohly furt jíst a nepřibíraly na váze!
Všechno je o kaloriích.
Mám vás ráda.
Byla to úleva od stresu, moc se mi to líbilo.
Požádala jsem Ebraheema, aby se se mnou sešel v keramické dílně.
- Ahoj. - Ahoj, drahý.
- Jak to jde? - Jak se máš?
Bude fajn si od všeho odpočinout a jen tak si v klidu
popovídat o všem možném.
- Chci se tě na něco zeptat. - Dobře.
Proč tak najednou měníš strany?
Viděla jsem na Instagramu,
že jsi šel do domu LJ a dával jsi tam fotky
- s jejím psem Chanelem. - Aha.
Dokonce jsi jel do pouště. Bože můj.
No tak, máš být přece můj kamarád.
- A měníš takhle strany, o čem to je? - Dobře.
Pokud mi někdo neudělal nic špatného,
neudělám nic špatného ani já jemu.
Jenže mně to udělala.
A kdyby byl na tebe někdo zlý, neustále bych ti kryla záda.
Farhano, kryju ti záda.
Ale počkej, před pár týdny
jsi byl na mé straně a říkal jsi, jak je to špatné.
To jo, ale ona vaši situaci vysvětluje jinak.
- Ale ona lže. - Jo, ale…
Jak to, že to nepoznáš?
Jak jí můžeš jen tak věřit? Seznámili jste se nedávno.
Mě znáš dýl.
Byla jako zaseknutý gramofon.
Požádala mě, abych přišel brzy ráno.
Probudila mě tak brzy, aby mi zkazila náladu?
Jasně, že je milá, protože ví, že jsi můj kamarád.
Snaží se to udělat, abyste se proti mně všichni spikli.
O to se snaží.
Takže podle tebe byl ten Instagram irelevantní? Samozřejmě, že ne.
Bylo to špatné.
- A ty to víš. - Jo.
Ke svým přátelům jsem majetnická.
Promiň, ale jsem k tobě majetnická.
Máš být můj kámoš.
Farhano, stačí! Nech toho!
Panebože!
To stačí! Tohle téma mě už unavuje.
Co?
Je toho moc, už mě to unavuje. Nepřišel jsem sem drbat,
- a mluvit o tomhle. - No tak, co to mělo být?
To bylo tak hrubé!
Mluvila o tom samém pořád dokola.
„LJ tohle, LJ tamto…“ Furt dokola. Už jsem toho měl po krk.
Toto téma mi zabralo spoustu času,
vyčerpalo mou energii a vzalo mi klid.
Proniklo mi to do myšlenek a zkazilo náladu.
- Ne, jako… - Už jsem ti třikrát řekl, abys přestala.
Ale jako přítel bys mě měl vyslechnout.
Ale řekl jsem třikrát, abys změnila téma.
Už tohohle tématu mám po krk.
Už ti nebudu nic říkat.
Určitě předstírá přátelství s Ebraheem,
protože jak znám LJ, tak jí na nikom nezáleží.
Čím dřív si to on uvědomí, tím lépe pro něj.
DUBAJSKÉ OKO
Rozhodl jsem se, že půjdeme na Dubajské oko. Ještě jsme tam nebyli.
A chtěl jsem celou hádku ukončit.
- Líbí se ti ten výhled? - Je to krása.
- Úžasný, že? - Jo, moc pěkný.
Nemůžu uvěřit, že jsme sem konečně šli. Děkuju.
Omlouvám se za všechno.
To je v pořádku.
Vím, že jsi takový, jaký jsi.
V určitou chvíli se rozohníš.
Nechceš se udobřit?
Chci.
Jasně, že chci. Miluju tě.
Taky tě miluju.
Po všech těch hádkách, které jsme teď vedli,
bylo příjemné se zase sblížit.
Protože chci, aby to bylo oboustranné,
chci, abychom byli spolu a rozhodovali
o věcech pro nás a naši rodinu.
Byla jsem u Zeiny.
Nemůže nám pořídit ten dům vedle našeho.
Před třemi měsíci ho prodali.
Takže řekla, že zaplatíš mnohem víc, než je tržní cena.
Tak navrhla,
jestli budeme muset zaplatit mnohem víc,
co se podívat jinam. Ale já na to, že bys nesouhlasil.
Klidně se podíváme,
ale odsud se nechci stěhovat, to je má podmínka.
Kvůli mamce a Alině…
Není to o tom domě, ale o vzpomínkách.
Prožil jsem tam čas s mamkou.
Tyhle vzpomínky jsou pro mě důležitější.
Je to jen diskuse. Pokud to má smysl, můžeme to prostě zvážit.
Dobře.
A co s tím děťátkem?
Musíme se dohodnout, že si dáme pár let pauzu,
než se pokusíme o další dítě.
- A co… - Myslíš, že bys mohl podpořit…
Protože mi záleží na mém projektu v módě.
Módu jsem vždy milovala.
Jakmile jsem si zřídila Instagram,
začala jsem dostávat nabídky ke spolupráci.
Jeden velký módní dům se mnou chtěl spolupracovat.
Byla jsem strašně nadšená, celou noc jsem skicovala a dělala všechno možné.
Když jsem porodila Alinu, bylo to tak náročné,
že jsem přestala pracovat.
Konečně na to mám prostor, a mám manžela, který mě podporuje.
Jediné, o čem chci začít přemýšlet, je
budování kariéry, která je pro mě něčím kreativním.
Chci se vrátit k práci,
ale ne v realitách.
Tak si chci otevřít módní značku, abych mohla představit své návrhy.
A chci to udělat teď.
Jsem nadšená, protože mám všechny látky.
Chystám se dát dohromady kolekci.
Ať chceš cokoli, jsem tu pro tebe.
Doufejme, že budeme i nadále komunikovat
a všechno si řekneme.
O tom to celé je. Miluju ji.
Doufám, že jsem vše, co si přeješ.
No jasně, že jsi.
Ještě víc. Ty a Alina jste pro mě to nejdůležitější.
Trochu mě to dojalo.
Takhle si se mnou Fahad už dlouho nepromluvil.
To, že mi to řekl po tolika letech,
bylo milé. Bylo to výjimečné.
Proč brečím? Do prdele.
Jo.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Rozhodně nebudu Fahadovi říkat, že se mi zpozdila menstruace.
Proč bych ho měla natěšit na něco, co se nestane?
- Od nohou. - Od nohou?
- Ahoj! - Ahojte!
- Čau! - Jak se daří?
Koukám, že jsi trénoval.
Skvělé, dnes si jdeme zahrát basketbal
s Hannou a Zeinou.
Přijely i moje dcery Noushie a Kikki.
Takže to měl být rodinný den, což bylo fajn.
- Před svatbou žádná zranění. - Ježkovy.
Jít k oltáři takhle.
On je ale dost soutěživý.
- Nejsem. - Fakt je.
Začínáme. Střílím.
To jsme měli v plánu, ne?
Ukaž se.
Do toho.
Dobře, zlato, běž tudy.
Dobře ty!
Ne!
To musím změnit.
To byl faul.
Panečku!
- Děvčata přišla. - Ahoj.
Táta je nejlepší, jako vždycky.
- Co myslíš? Vyhrál jsem nebo ne? - Nevyhrál.
Špatná odpověď!
Ukažte se. Pár střel. Zkuste se trefit do čtverce. A je to tam.
Je lepší než ty, Krisi.
- Dost, pojďte. Necháme je tu. - Dobře.
- Kam jdete? - Dát si na chvíli pohov.
O čem to mluvíte? Ještě jsem ani nezačal.
- Bavilo tě to na poušti? - Jo.
- Bylo to krásné. - Příjemný zážitek.
Danya říkala:
„Dá na tvůj hlas?“
- Jejda, to ne. - Jak to bylo?
Řekla něco jako:
„Máš pocit, že na tebe dá?“
Jo.
A já na to…
Když mluvila s Krisem,
působilo to dojmem, jako by byl trochu panovačný.
A ty jsi spíš taková…
Opravdu? To si o nás mysleli? To sis o nás myslela?
Já tě znám trochu líp.
- Ale takový pocit mají. - Aha.
Chápu, proč si to lidi myslí, ale ne…
Nesnažím se vás nějak přesvědčovat.
- „Tak to není.“ - Já vím.
V žádném případě není panovačný, je zaopatřovatel,
ale jak to může být panovačné?
To slovo není dobré.
- Ahoj. - O čem mluvíte, holky?
- O hodně věcech. - Jo.
Přišli jsme si sem zahrát, a vy tu jen kecáte.
To nevadí.
O čem si povídáte?
O duchovním vzdělávání.
- O duchovním vzdělávání? - Jo.
No tak, dribluj.
Mám pocit,
že se Kris snaží dát Brianě více prostoru,
aby mohla být sama sebou.
Jenže si nemůže pomoct a zasahuje do některých maličkostí.
- Jsem za tebou. - Do toho!
- Jsou tak roztomilé. - Jo, jsou dobré.
- Vlastně… - A dost se liší.
Máte v plánu tuhle rodinku rozšířit?
Inshallah, jak se říká. Ano, samozřejmě.
Ráda bych měla vlastní dítě.
Myslím, že je to jiná zkušenost.
Je to pocit, který nikdo neumí popsat.
Po svatbě s Krisem bych ráda, abychom měli chlapečka,
protože Kris žije v domě plném žen,
a pro chlapce by byl skvělým tátou.
Mám ale také autoimunitní onemocnění.
- Jo. - Gravesovu–Basedowovu nemoc.
- Což je hypertyreóza. - Aha.
Takže mám dost nestabilní hormony.
Věděla jsem to jen proto, že mě trápily velké úzkosti,
bušilo mi srdce, hubla jsem, vypadávaly mi vlasy.
Pak jsem šla k doktorovi, udělal mi krevní testy a bylo to.
- Užíváš léky? - Teď beru léky.
Vždycky jsem chtěla mít děti.
Ale bylo mi řečeno, že kvůli lékům, které beru,
nebudu moct asi rok mít děti.
Opravdu s ní soucítím.
Poté, co jsem se
stala matkou, jsem situaci lépe pochopila.
Střílej!
Výborně!
KAVÁRNA FOREVER ROSE
EBRAHEEMOVA FIRMA
ROZKVETLÝ MUŽ
Mám tři kanceláře,
ale radši jsem v kavárně,
kde mluvím se zaměstnanci a vyřizuji věci.
A zároveň rozhoduju o tom, jak to tady vylepšit.
No teda.
Kohopak to tu máme?
Vypadáte, že se jdete prát.
Najednou se objeví rozzlobené Zeina a Safa.
Byl jsem v šoku.
- Máme otázku. - Fajn.
Řekl jsi Farhaně, že jsme o ní mluvili u večeře
po její narozeninové oslavě?
Jo, řekl.
Proč jsi to udělal?
Nebylo vůči ní fér, že jste o ní mluvili.
K čemu to bylo dobré?
Říct někomu něco, co by mohlo způsobit potíže?
O to mi nešlo. Mluvili jste o ní, tak jsem jí to řekl.
- Jednoduché. - Jo.
Není to jako přilít olej do ohně?
- Ne. - Zdá se, že si to užíváš.
Vůbec ne.
Co jsem jim udělal, že se na mě tak vrhly?
To není v pořádku.
Je dost dramatické vstát od večeře a někomu zavolat, že se o něm mluví.
Je to dramatické, přiléváš olej do ohně, ano, nebo ne?
- Místo, abys nám řekl: „Farhana tu není…“ - Počkej chvíli.
Jaký je rozdíl, když jí to řekneš teď nebo později?
- Vstal jsi od večeře, abys jí to řekl. - No a?
Safa následuje Zeinu.
Má hodně času.
Vzala si bohatého muže, utrácí jeho peníze a mluví o lidech.
Kdybyste v této situaci byly vy a někdo o vás mluvil,
- řekly byste si to. - Jako středoškolačky.
Jako středoškolačky, že jo?
Co na tom, že jsem to řekl hned nebo později?
Mluvit s Ebraheemem je jako mluvit s čivavou, která jen štěká.
Svým zaměstnancům vždycky říkám…
Já pro tebe nepracuju.
To ne, ale možná jednoho dne budeš.
Vždy svým zaměstnancům říkám:
„Známe problém. Jaké je řešení?“
Podle mě to, co řekl, bylo hloupé a velmi dětinské.
Vytvořil jsi problém.
- To vy jste o ní mluvily. - Počkat.
Jako někdo, kdo nechce dělat problémy,
- proč jsi řekl Farhaně… - Šel jsi…
Je to král drbů a dramat, pokrytec,
a teď ho považuju za špiona.
Když sedím u stolu, uzavírám obchody.
Dělám obchod, nesedím tam a nemluvím o taškách nebo o falešnosti,
nebo o tom či onom.
Takže my se bavíme a neuzavíráme obchody.
Snažíš se nás ponížit?
- O to ti jde? - Nepřekrucuj, co jsem řekl, Safo.
Vy dvě jste pod mou úroveň.
Jdi do prdele.
Zeina je potížistka.
Přišla hledat potíže. Přišla se špatnými úmysly.
Do mé práce. Jednoho dne za to zaplatí.
Překlad titulků: Kyra